Kdopak to asi je?
Kdybych já malá sýkorka byl, kdepak bych se uhnízdil?
Sýkorčičko.
Sýkorko!
Nech toho, tati.
Nejsem sýkorka.
Už je moc pozdě.
Znáš pravidla.
Už je tam zase, tati.
Prosím tě. Nezačínej zas.
Hele,
pod tvojí postelí nic není.
Slibuju.
- Je. - Pod postelí nic není.
Je!
Dobře.
Tak co takhle?
Zítra ráno ti nachystám lívance s extra křupavou slaninkou,
jako když máš narozeniny.
Ale aby mohl zítřek přijít, musíš mít kuráž a jít spát.
Uděláš to pro mě, Sýkorko?
Sladké sny, Sýkorko.
Jsi v pohodě?
Jo. Byl to jen sen.
Tys tady jen tak ležel a civěl na mě?
Šmíráku.
Broučku, podle appky ovuluješ.
Slíbila jsem Megan, že jí dneska pomůžu v obchodu, takže...
Jillian, slíbilas to.
Jo, já vím.
Jen teď nějak nemám náladu.
Bereš to?
Jako vždycky.
Co?
Musíme se snažit.
Ale šikovně se ti zdál ten tvůj sen
a pak nemáš náladu.
Marku, nemám noční můry naschvál.
Je to nemoc.
Dostalas na to léky, ale nebereš je.
Protože jsem po nich jako zombie.
Děti vyžadujou oběti.
To...
Život už není jen o nás dvou.
Hele.
Chtěli jsme to oba.
Ne?
Jasně. Já vím.
Já vím.
Bude to senzační.
A senzační budeš i ty.
Pojď sem.
Neumíš klepat?
Skočíš mi pro telefon? Bude to nadlouho.
Víš, co mě napadlo?
Až obchod otevřu,
chci zaměstnat samé prťavé gay módní guru
se super citem pro granny chic.
Jen si to představ.
Komandovala bych vlastní armádu twinků.
Sýkorka.
Jo.
Zase se ti něco zdálo?
Jo.
Totéž.
To o té holčičce.
Pak se tam zjeví něco děsivého a...
Nevím. Vždycky se vzbudím, než se to ukáže.
Co z toho vyčíst?
Symbolizmus je jasný.
Ty si děláš starosti o bezpečí malé holčičky.
S Markem se pokoušíte o dítě.
To fakt ne.
Vyčíst z toho jde jen to,
že mi neurčená parasomnická porucha nosí podivný sny.
A ty je občas přenášíš do reality.
Moment, co to bylo?
Vzpomínáš, jak jsi plnila polštáře...
- Mlč. - Čím to bylo?
- Špagetami. - Špagetami.
Máma mohla puknout vzteky.
- Ty jo. Ta vypěnila. - Jo.
Ale vážně.
Kdy už dáš Markovi fakana?
Už se těším, až budu ta nejzábavnější teta všech dob.
Spíš ta nejlabilnější.
Bez nich to nejde, ne?
Hele.
Víš, na co myslím?
Co to sakra bylo?
Netuším.
- Vidíš něco? - Ne. Divný.
Určitě jsem to cítila.
Zemětřesení?
Možná.
Marku?
Co se to děje?
- Pomoc! - Marku!
Ne!
- Marku! - Jillian! Pomoc!
Marku!
Ne!
Ne.
Marku...
"VĚC POD POSTELÍ"
Bacha na kapotu!
- Zdravím. Jo. - Zdravím.
- Tady bohužel stát nesmíte. - Vážně?
Tak odsud odjeďte.
Je to veřejná komunikace.
Pardon. Co prosím?
Moje sestra není podezřelá.
To není nikdo a všichni.
Páni.
Moudro.
A je to tady.
Bez fotek to nejde.
Fajn.
- Tak jo. - Nazdárek.
- Jo. - Bez foťáku to není ono.
Poznávačka z New Jersey.
- Ještě toho pána. - Ahoj.
- To jsem já. Detektiv Watts. - Je tady den co den.
- Pozdravte. - Ahoj.
Přeju hezký den.
Já vám ještě hezčí.
Čau.
Ahoj.
Sedí tam ten detektiv.
Zase jsi ho natočila?
Jo.
Shromažďuju důkazy.
Kdyby došlo na hromadnou žalobu nebo...
Ty na tohle asi nejsou.
Aspoň že už vypadli reportéři, co?
Něco jsem našla.
Co?
Tahle žena. Samantha Blairová.
Zmizela z ložnice.
Uprostřed noci.
V domě byla i její máma. Slyšela křik, vešla do její ložnice.
Prostě zmizela.
Žádní podezřelí,
ale pod postelí našli krev.
Přesně totéž se stalo Markovi.
Kdy se to stalo?
Tak před třemi měsíci.
Kousek odsud.
A už jsem našla dva další stejné případy.
Hele. „Zmizeli z ložnice“.
- Jo. - Prostě fuč.
- Taky poblíž. - Dobře.
Jilly.
Hele, Jill.
Tohle ti asi moc neprospívá.
Nikdo ti nebude vyčítat, když to necháš být.
Cože? Vyčítají mi to všichni.
Policie mě obviňuje.
Markova rodina taky.
- Ani se mnou nemluví. - Ať si trhnou.
Tys nic neprovedla.
Tvůj život jde dál.
Jakej život?
Nestalo se mi to jen tak
a nepřestanu, dokud nezjistím pravdu.
Paní Blairová?
Dobrý den.
Jsem Jillian Fletcherová.
Chci si promluvit o vaší dceři Samanthě.
Proč?
O jejím zmizení.
Myslím, že se mému manželovi stalo totéž, co se stalo vaší dceři.
Byla jste doma, ne? Neviděla jste cokoliv...
Nemám vám co říct.
Prosím vás. Podobně zmizeli i jiní.
Prosím vás.
I bez vašeho obtěžování si toho prožili dost.
Co to děláte, Jillian?
Co jste vy měli udělat před měsícem.
Tyhle případy s tím u vás doma nemají nic společného.
Oba to víme.
Žádné stopy násilného vniknutí.
Jillian, měla jste na rukou krev.
To spolu s motivem prokurátorovi stačí.
- Skončíte u soudu. - Dobře.
Jaký mám podle vás motiv,
abych zavraždila milovaného člověka?
Snažili jsme se spolu o dítě.
Každé manželství něco ukrývá.
Budu hledat dál.
A něco i najdu.
Ahoj.
- Pošta. - Jo. Děkuju.
Kurva, potřebuju drink.
- Jsi v pohodě? - Jo.
- Fakt dobrý. - Ale ne.
Ne, je mi skvěle.
Všude jsem za vyvrhele.
Nemluví se mnou. Nedívají se na mě.
Odteď už to tak asi bude napořád.
Vím, že to máš fakt blbý,
ale ono se to přežene.
Lidi zapomínají rychle. Dej tomu nějaký čas.
To nevím.
Budou mě chtít obžalovat.
Řekli mi to. Jen hledají motiv.
Jill, s Markem jste se milovali jako blázni.
Vždyť jste...
Plánovali jste spolu budoucnost.
Chtěli jste mít dítě.
To je pravý opak motivu.
Já vím.
Jenže...
Meg, já...
Pořád jsem brala pilulky.
Já to...
Tvoje výpověď... Já to...
Policii jsi řekla, že jste chtěli dítě.
Správně.
Snažili jsme se. On byl připravený.
A já...
Já nechtěla...
Občas se jen tak omráčí. Víš?
Vypadají mrtvé, ale pak odfrnknou.
Jilly.
Asi se musím zeptat.
Ne že bys chtěla,
ale je nějaká možnost, že jsi...
Co tím...
Myslíš, že jsem ho zabila?
Samozřejmě ne úmyslně.
Jenže...
Máš nemoc, kvůli které občas děláš divné věci.
- Jenom... - To snad ne.
- Chci mít jistotu. - To snad ne.
Že já tě neprokoukla.
- No tak, jsem na tvojí straně. - Tohle...
- Tos musela mít radost, vidět mě takhle. - Co tím chceš říct?
Moje sny tě odjakživa štvou.
- Jsem jiná. - Jillian.
Ty chceš odjakživa být výstřední a svérázná,
protože si uvědomuješ, že jsi tuctová.
Nezasáhlo to jen tebe.
- Já si prožívám peklo. - Opravdu?
Tak to mě fakt mrzí.
Kurva.
Doteď jsem si myslela, že se mě snažíš ochraňovat.
Víš co? Už půjdu.
- Když je to peklo... - Fakt?
...radši půjdu. Jo.
- Super. - Jo.
Tak si běž bydlet jinam.
Ať ti nakupuje někdo jinej.
A víš co? Dopisy od fanoušků.
Co? Co je to?
- To jsou nenávistné dopisy? - Jo.
Skrývala jsem je před tebou,
ale teď by sis je asi měla přečíst.
„Vrahy za sousedy nechceme.“
Jo, to má logiku. Proč taky?
- „Chcípni ty píčo.“ Jde k věci. - Přestaň.
Čárka by ho ale nezabila.
Promiň, Jill. Přestaň.
Co je to?
VÍM, CO SE VÁM STALO.
„Niles Taylor“.
Z nemocnice sv. Benjamína.
Jillian, tohle je nějakej magor.
- Ne. - Nic nepodnikej.
Aspoň někdo mi fakt věří.
Jill.
Nemůžeme to hodit za hlavu?
Jill!
Vrchní sestra na 257.
Dobrý den. Hledám Nilese Taylora.
Dobrý den. Jillian Fletcherová.
My se známe, ne?
Neměla byste tu být.
Poslal jste mi tohle.
To byla chyba.
Pusťte to z hlavy.
- Něco víte. - Nechci se do toho zaplést.
Mohl bych dostat padáka.
Prosím vás.
Nikdo mi nevěří. Nikoho nezajímám.
Vy jste mi ale poslal tohle.
Bude to pokračovat.
Pojďte za mnou.
Policii jste řekla, že vašeho manžela zabil někdo pod postelí.
Jo.
A pak jen tak zmizel.
Fuč.
Stejně jako můj manžel, jo.
Kam to jdeme?
Ahoj, Mary.
Jak se dnes máš?
Seznam se s Jillian.
To je Mary Gentilová.
Je už deset let v permanentním vegetativním stavu.
Znám ji od začátku. Upletl jsem jí tuhle deku.
To je moc hezké.
Co má společného se mnou?
O tom, co se děje v myslích pacientů v kómatu, toho moc nevíme,
ale víme, že se Mary zdají sny.
A když sní, dějí se různé věci.
Jaké věci?
Při normálním snu nic.
Ale když má noční můru...
blikají světla, přístroje blázní.
A během jedné
jsem to viděl.
Řekl jsem o tom ostatním.
Zavolali ostrahu,
ale pod postelí nikdo nebyl.
Snažili jsme to celé pobrat
a došli k názoru, že šlo jen o výplod mojí fantazie, sen.
Ošklivé noční můry mám odjakživa.
Už jako dítě.
Počkat, já taky.
Ale svoje sny znám.
Tohle sen nebyl.
Bylo to skutečné. Jsem si tím jistý.
Já vám věřím.
Opakovalo se to někdy?
Mary měla další noční můry, ale tu věc už jsem nikdy neviděl.
Víte, kdy ty ostatní noční můry měla?
Ano, zapisuju si je.
To je normální mozková funkce.
Když má ale noční můru, EEG jí vyskočí.
Všechna ta data odpovídají těm zmizením.
Já vím.
A co 10. ledna?
Ten den můj manžel...
To není možné.
Nebo ano?
To je šílené.
Nikomu jsem o tom neřekl. Možná tomu ani nevěřím já sám.
Když jsem ale slyšel o vás...
Jo. Co o ní víte?
Moc ne.
Vím, že žila na farmě sama s tátou.
Jednou ji našel v bezvědomí po mrtvici.
Od té doby je tady.
Kde bydleli?
Nevím jistě.
Možná u silnice 6. Proč?
Kdybych já malá sýkorka byl, kdepak bych se uhnízdil?
Nech toho, tati.
Nejsem sýkorka.
Co tady děláte?
Pardon. Nevěděla jsem, že tady někdo bydlí.
- Jak jste o mně věděl? - Od ptáčka.
Co děláte v mém domě?
Zajímám se o Mary Gentilovou.
Ven. Hned.
Říkal jste jí sýkorčička.
Slíbil jste jí na ráno lívance s extra křupavou slaninkou,
jako kdyby měla narozeniny.
S Mary jsme asi nějak propojené
a neodejdu, dokud si nepromluvíme.
Co se ten večer stalo poté, co jste poslal Mary spát?
Mary byla zvláštní,
vnímavá.
Mívala živé sny.
Občas noční můry o...
o té věci pod postelí.
Vzal jsem ji k lékaři,
ale dostala akorát prášky na spaní.
Byly na nic.
Ale pod postelí tu noc něco bylo, že ano?
Tati!
- Tati! - Jmenoval se Jacob Holler.
Byl to pacient v ústavu Longview.
Tati, pomoc! Tati!
Týden předtím utekl, vloupal se sem a ukryl se pod postelí Mary.
- Tati! - Kde je teď? Jacob Holler.
Je mrtvý.
- Zabil jsem ho holýma rukama. - Tati!
Mary už nikdy nebyla jako dřív.
Víc vám neřeknu.
Nešlo jen o to, že se Mary bála, že ne?
Pak odtamtud vylezlo něco jiného.
Pane Gentile, chci Mary pomoct.
Chtěla bych tady nějaký čas pobýt.
Ráno lívance a slaninu nečekejte.
Sladké sny, Sýkorko.
Ahoj, Jillian.
Kde to jsme?
Tady žiju.
Je to tu krásné.
Říše podvědomí.
Většina lidí do ní může jen ve spánku,
ale my jsme výjimečné.
Jsme lepší.
Niles? Tvůj nemocniční ošetřovatel?
Ten taky.
Tady jste vy dva prožili celé životy.
Je takových lidí víc?
Spousta.
- Sladké sny. - Spousta.
Občas sem zabloudí!
A když něco cítí, cítíme to i my.
Cítilas to, co já, Mary?
Bylas tu noc se mnou, Mary? Cítilas totéž?
Desátého ledna, kdy jsem přišla o manžela.
Přestaň!
- To bolí! - Sladké sny, Sýkorko.
- Přestaň! Ubližuješ nám! - Přestaň!
- Ubližuješ nám!
Přestaň!
- Přestaň! - Mary, přestaň.
- Přestaň. - Mary.
- Ubližuješ nám. Přestaň. - Sladké sny.
Nesnáším tě. Zabiju tě!
- Jillian, vzbuď se! - Mary, přestaň.
- Vzbuď se! - Přestaň! Ubližuješ mi!
Zabiju tě!
Jillian, vzbuď se.
Jillian, vzbuď se!
Zase je to tu.
Má noční můru.
Třeba zrovna někomu ubližuje.
Jenže kde?
Rodiče 12letého Ethana Gonzalese
řekli policii, že ho naposledy viděli,
když ho ukládali ke spánku.
Ráno byl chlapec pryč.
Ubližuješ mi!
- Přestaň! - Přestaň!
- Přestaň! Ubližuješ nám! - Přestaň!
Já tě zabiju!
Co vy tady, Jillian?
Bylo mu jen 12.
Bylo?
Zatím se jen pohřešuje.
Leda byste věděla něco víc.
Pod zrcadlem v koupelně?
Našli jsme antikoncepci.
Vy jste dítě nechtěla, co?
Manželovi jste lhala,
nevěděla, jak z toho ven.
Je po všem.
Ne.
Není.
Ale bude.
Mám nápad.
Předepsali mi prazosin. Znáš ho?
Ano.
Potlačuje sny.
Jo.
Mně potlačil veškeré myšlení.
Přestala jsem ho brát.
Nemůžeme dát Mary něco takového?
Možná i něco ještě silnějšího?
Ale sny jsou to jediné, co jí zbývá.
Je to celý její svět.
Nilesi, tady nejde jen o Mary.
Nejde jen o nás.
Už se to nesmí stát nikomu dalšímu.
Můžu se zeptat dr. Kelnera, jestli jí něco nenapíše, ale...
Myslíš...
Co když o tom ví?
Je napojená na naše podvědomí.
Co když nás teď poslouchá?
To ne. Teď přece nesníme, ne?
Určitě ne.
Že ne?
- Promiň. - Jo.
Haló?
Chtěls vědět, kdyby vyskočilo EEG.
Zrovna teď skáče jako blázen.
Ne. Ne!
Jillian!
Ne! Pomoc! Ne!
Viděla jsem to jako v tom nejživějším snu.
Ale pak...
Když jsem viděla krev pod Nilesovou postelí...
Tak jo. Chci si to vyjasnit.
Ta příšera žije v říši snů,
ale skrz Mary se objevuje náhodným lidem pod postelí?
Náhodným ne.
Ne, jiným lidem propojeným podvědomím v říši snů, jako jsem já.
Vždycky jsem věděla, že moje sny něco znamenají, ale...
Jako to říkáváš ty.
Vesmír toho ukrývá mnohem víc, než kdy dokážeme pochopit.
Já měla na mysli třeba astrologii.
Tohle je...
Dej mi čas na přemýšlení.
Ne, já už přemýšlela dost.
Vím, co je potřeba,
a musím to udělat já sama.
Jilly. No tak.
Děláš mi starosti.
Co chceš udělat?
Ale ne, promiň.
Nechtěla jsem tě vylekat.
Promiň.
Mám tě ráda.
Mary?
Tati?
Sýkorko.
Probrala se.
Sestro! Lidi! Mary se probrala!
Jsi v pořádku.
Jsi vzhůru. Potřebuješ pokoj s vyhlídkou.
Děkuju, tati.
Jilly: Miluju tě, ségra.
Mary?
Mary, ne. Mary, drž se.
Mary?
Jen si ještě na chvilku zdřímnu.
Mary. Ne.
Mary.
Mary!
Ne.
Ne!
Mary.
Pardon.
Snažila jsem se ti pomoct, Jillian.
Tvé manželství bylo jako past.
Dítě jsi s ním nechtěla a já...
Já ti dala volnost.
Ukázala ti svůj svět.
Věřila jsem ti.
Ale tys to chtěla celé zničit.
Mary, jsi opravdu mocná,
ale nedokážeš to ovládat.
Ty blbá krávo.
Nejsem oběť té moci.
Jsem její vládkyně.
Mary, tohle dělat nemusíš.
Jistěže ne.
Ale chci.
Jill?
Otevři, Jill.
Prosím tě!
Moc mě to mrzí.
Ne!
Ne...
Byla tam!
Teď tam byla!
On ji vzal.
Zatáhl ji pod postel!
- Ne! Vy to nechápete. - To nic.
Jillian!
- Promiň. - To nic.
- Promiň! - To nic.
- On mi ji vzal!
Sýkorko.
Už mě nesmíš nikdy opustit.
Já tě nikdy neopustila, tati.
Vždy jsem byla tady.
České titulky: Ondřej Kavka