Vajon ki járhat itt?
Ha egy kis cinege lennék, vajon hová rejtőznék?
Cinegécském!
Cinege!
Apu, fejezd be!
- Nem vagyok cinege. - Késő van.
Tudod, mi a szabály.
De apu, megint ott van.
Ne kezdd megint!
Figyelj!
Semmi sem bujkál az ágyad alatt.
Becsszó.
- De igen. - Nincs ott semmi.
De van!
Jól van.
Ehhez mit szólsz?
Holnap reggelire sütök neked palacsintát és extrán ropogós bacont,
olyat, mint a szülinapodon.
De a holnap csak akkor jön el, ha most bátran ágyba bújsz.
Bátor leszel a kedvemért?
Szép álmokat, Cinege!
Jól vagy?
Aha.
Csak rosszat álmodtam.
Te itt feküdtél, és engem bámultál?
Dilinyós.
Kicsim, az appom szerint épp ovulálsz.
Megígértem Megannek, hogy besegítek neki a boltban, szóval...
Jillian, megígérted.
Igen, tudom.
De most nincs hozzá kedvem.
Nem baj?
Már megint a kifogások.
Mi van?
Próbálkoznunk kell.
De az álmod megint pont kapóra jött, hogy leszerelhess.
Mark, a rémálmaim nem csak kifogások.
Ez egyfajta betegség.
Amire írtak fel gyógyszert, de nem szeded.
Azért, mert eltompulok tőle.
A gyerekvállalás áldozatokkal jár.
Én...
Az élet már nem csak rólunk fog szólni.
Hé!
Megbeszéltük, hogy ezt akarjuk. Nem?
De igen.
Igazad van.
Csodálatos lesz.
Te is csodálatos leszel.
Adj egy puszit!
Kopogni ki fog?
Ideadnád a telóm? Ez hosszú szülés lesz.
Tudod, mire gondoltam?
A bolt megnyitása után csak divatmániás meleg eladókat akarok felvenni,
akiknek a vérében van a retró stílus.
El tudod képzelni?
Lenne egy saját kis nyunyóhadseregem.
Cinege.
Aha.
Megint rosszat álmodtál?
Igen.
Azt, mint mindig.
Amiben a kislány van.
Valami szörnyűség rejtőzködik a sötétben, de...
Mindig felébredek, mielőtt láthatnám, mi az.
És ez mire utalhat?
Nyilvánvaló, hogy ezek jelképek.
Álmodban aggódsz egy kislány biztonságáért.
Markkal gyereket akartok.
Aha. Nem.
Ez csak arra utal,
hogy alvászavarban szenvedek, amitől hülye álmaim vannak.
Amiket néha ébren el is játszol.
Egyszer mit is csináltál?
Elkezdtél a díszpárnákba gyömöszölni...
- Elég. - Mit is?
- Spagettit. - Spagettit!
Anya tajtékzott.
- Igen, totál kiakadt. - Aha.
De most komolyan.
Mikor szülöd meg Mark ivadékát?
Alig várom, hogy a világ legviccesebb nagynénije legyek.
Aha. Inkább a világ legzizibb nagynénije.
Olyan mindenkinek kell.
Figyelj!
Eszembe jutott valami.
Ez mi volt?
Nem tudom.
- Láttál valamit? - Nem. Fura.
Pedig éreztem valamit.
- Földrengés volt? - Lehet.
Mark?
Mark, mi ez?
- Kérlek! - Mark!
Ne!
- Ne! Mark! - Jillian, segíts!
Mark!
Ne!
Ne.
Mark...
„VAN VALAMI AZ ÁGY ALATT”
- Vigyázzon! - Helló!
- Jó napot! - Helló!
- Éppen birtokháborítást követ el. - Tényleg?
Szóval hagyja el a helyszínt!
Ez itt közterület.
Tessék? Hogy mondta?
A nővérem nem gyanúsított.
Senki, és mégis mindenki az.
Azta!
De bölcs.
Na tessék! Gondoltam.
Előkapja a mobilját.
Oké.
- Mehet! - Jó. Helló!
- Aha! - Mobil nélkül nem élet az élet.
- New Jersey-i kocsi. - Helló!
- Itt ez az úr. - Helló!
- Watts nyomozó vagyok. - Minden egyes nap itt leskelődik.
- Köszönjön! - Helló!
Legyen mesés napja!
Magának is legyen mesés napja.
- Hali! - Szia!
- Megint itt az a rohadt nyomozó. - Megint felvetted?
Persze.
Bizonyítékot gyűjtök.
Ha esetleg csoportos keresetet nyújtanának be...
Azt sem tudod, az mit jelent.
Legalább a riporterek leléptek.
Találtam valamit.
Micsodát?
Eltűnt egy nő
Ő itt Samantha Blair.
A hálószobájából tűnt el.
Az éj közepén.
Az anyja otthon volt,
sikítást hallott, ezért berohant a szobába.
De a lány eltűnt.
Nincs gyanúsított,
de vér volt az ágya alatt.
Markkal is ugyanez történt.
Mikori eset?
Három hónapja történt, úgy 15 km-re innen.
És találtam még két hasonló esetet.
Nézd! „Eltűnt a hálószobájából.”
- Aha. - Köddé vált.
- Mind a környéken. - Oké.
Jilly.
Figyelj, Jill!
Szerintem ez nem tesz jót neked.
Senki sem hibáztatna, ha továbblépnél.
Most is mindenki engem hibáztat.
A zsaruk is rám gyanakszanak.
Mark szülei is.
- Hozzám sem szólnak. - Bekaphatják.
Nem tettél semmit.
Élned kell az életedet.
Milyen életemet?
Ez okkal történt velem, és bármi áron kiderítem az igazat.
Mrs. Blair?
Jó napot! Jillian Fletcher vagyok.
A lányáról, Samantháról szeretnék beszélni.
Miért?
Az eltűnéséről.
Úgy hiszem, a lányával is az történt, ami a férjemmel.
Maga itthon volt, igaz? Látott valamit...
- Nincs mit mondanom. - Kérem! Több hasonló eset is volt.
Kérem!
Ne zargassa, már így is elég borzalmon van túl.
Mit csinál, Jillian?
Ami a maga feladata lett volna.
Ezeknek az ügyeknek semmi közük a maguk esetéhez, ezt jól tudja.
Nem történt erőszakos behatolás.
Nézze, Jillian, magának csurom vér volt a keze.
Az indítékkal ez elég lesz az ügyésznek.
- Tárgyalás lesz. - Oké. Mit gondol, mi volt az indítékom?
Miért öltem meg azt, akit szerettem?
A férfit, akitől gyereket akartam?
Egy házasság mindig nagyon összetett.
Tovább nyomozok.
És úgyis kiderítem.
Helló!
- Itt a posta. - Szuper, köszi.
Kell egy rohadt ital.
- Jól vagy? - Aha.
- Tényleg. - Hazudsz.
Szuperül vagyok.
Mindenki páriaként kezel.
Nem beszélnek velem. Rám sem néznek.
Mostantól ilyen lesz az életem.
Tudom, hogy ez szívás,
de majd elül a dolog.
Majd mindenki elfelejti. Csak légy türelmes!
Nem is tudom.
Vádat emelnek ellenem.
A zsaru mondta. Már csak az indíték kell.
Jill! Te és Mark őrülten szerettétek egymást.
Közös...
Közös jövőt terveztetek.
Gyereket akartatok.
Mégis mi lenne az indíték?
Hát ez az.
Csak hát...
Meg, én...
szedtem a fogamzásgátlót.
De...
A vallomásod... Nem...
Azt vallottad, teherbe akartál esni.
Tudom.
Próbálkoztunk is. Ő készen állt.
De én... Én nem.
Néha elkábulnak.
Tudod?
Azt hinnéd, meghaltak, de huss, elszállnak.
Jilly!
Muszáj megkérdeznem.
Ha nem is szándékosan,
de esetleg nem te...
Te meg mire...
Szerinted én öltem meg?
De csak véletlenül.
Én csak...
De beteg vagy,
amitől néha elborult dolgokat művelsz.
- Én... - Ez hihetetlen.
- Tudnom kell. - Hihetetlen.
Ezt el sem akarom hinni.
- Ne már! Én melletted állok. - Oké.
- Tuti örültél neki, hogy így láthatsz. - Ezt hogy érted?
Utáltál az álmaim miatt.
- Különlegesnek hittél. - Jillian!
És te is különleges akartál lenni,
mert a lelked mélyén tudod, hogy átlagos vagy.
Ez nem csak téged érint.
- Ez az ügy nekem is pokoli. - Tényleg?
Bocs, hogy belerángattalak.
Baszki!
Eddig azt hittem, hogy csak engem akarsz megóvni.
Én most elmegyek.
- Ha neked ez pokoli... - Ez komoly?
- ...elhúzok. - Mi van?
- Szuper. - Az.
Találj mást, aki befogad, meg aki bevásárol neked!
Tessék. A rajongói leveleid.
A mik? Ezek meg mik?
- Ezek gyűlölködő levelek? - Azok.
Eddig dugdostam őket,
de itt a remek alkalom, hogy elolvasd őket.
„Nem kell gyilkos szomszéd.”
Hát, megértem. Ki akarna olyat?
- „Pusztulj, ribanc.” Velős. - Elég.
- Lehagyta a felkiáltójelet. - Sajnálom! Fejezd be!
Mi az? Mit ír?
TUDOM, MI TÖRTÉNT.
„Niles Taylor.”
A Saint Benjamin Kórházból jött.
Jillian, ezt valami őrült küldte. Érted?
- Nem. - Ne csinálj hülyeséget!
Ő legalább hisz nekem.
Jill!
Nem felejthetnénk el ezt?
Jill!
Sal főápolót várják a 257-esben.
A főápolót várják a 257-esben.
Jó napot! Niles Taylort keresem.
Helló! Jillian Fletcher vagyok.
Ismerjük egymást, nem?
Nem kéne itt lennie.
De ezt maga küldte.
Az nagy hiba volt.
Felejtse el! Én...
- Tud valamit. - Nem akarok belekeveredni.
Ki is rúghatnak.
Kérem! Senki sem hisz nekem, senki sem törődik velem.
Csak maga. A levél bizonyítja.
Ez a valami nem áll le.
Jöjjön velem!
Azt mondta, hogy a férjét az ágy alatt rejtőző valaki ölte meg.
Igen.
Aki aztán felszívódott.
Huss!
Igen, a férjemmel együtt.
Hová megyünk?
Helló, Mary!
Hogy vagy?
Bemutatom Jilliant.
Ő Mary Gentile.
Már tíz éve kómában van.
Azóta ápolom. A takaróját is én horgoltam.
Ez kedves magától.
De ez engem hogy érint?
Nem tudjuk, hogy mi játszódik le egy kómás beteg elméjében,
de azt tudjuk, hogy Mary álmodik.
- És mikor álmodik, történnek dolgok. - Milyen dolgok?
Sima álomnál semmi különös. De amikor rémálma van...
a lámpák vibrálnak, a gépek megőrülnek.
Az egyik ilyen alkalommal...
én is láttam.
Szóltam róla a többieknek.
Hívták az őröket,
de senki sem volt az ágy alatt.
Nem tudtuk kideríteni, mi történt,
és ráfogták, hogy csak képzelődtem.
Vagyis álmodtam.
Gyakran voltak szörnyű rémálmaim.
Főleg gyerekként.
Nekem is.
De tudom, hogy mi a valóság, és mi az álom.
És ez nem álom volt.
Hanem valóság. Ebben biztos vagyok.
Hiszek magának.
Többször előfordult?
Marynek többször is volt rémálma, de azt az izét csak egyszer láttam.
Tudja, hogy mikor voltak rémálmai?
Igen, naplót vezettem róluk.
Ez itt a normális agyfunkció.
De a rémálmok során az EEG-n éles kiugrások láthatók.
Ezek a dátumok egybeesnek az eltűnésekkel.
Tudom.
Mi volt január 10-én?
A férjem akkor este...
Ez lehetetlen.
Vagy mégsem az?
Ez észbontó.
Erről senkinek sem meséltem. Mert talán még magam sem hiszem el.
De mikor hallottam a maga esetéről...
És mit tud Maryről?
Nem sokat.
Egy farmon élt, kettesben az apjával.
Ő talált rá. Eszméletlen volt, sztrókot kapott. Azóta itt van.
Hol van a farmjuk?
Nem is tudom.
Talán a hatos autópálya mellett. Miért?
Ha egy kis cinege lennék, vajon hová rejtőznék?
Apu, fejezd be!
Nem vagyok cinege.
Mit keres itt?
Bocsánat. Azt hittem, a ház lakatlan.
- Honnan tudta, hogy jövök? - Egy kismadár csiripelte. Mit keres itt?
Mary Gentile miatt jöttem.
Kifelé. Most!
Cinegének becézte.
Azt mondta, palacsintát és extra ropogós bacont süt neki,
pont úgy, mint a szülinapján.
Valamit összeköt engem Maryvel,
és nem megyek el, amíg nem beszél velem.
Mi történt azon az estén, miután ágyba küldte Maryt?
Mary különleges volt.
Érzékeny kislány.
Élénk álmai voltak.
Gyakran rémálmok...
az ágy alatti valamiről.
Elvittem az orvoshoz,
de csak közönséges altatót írt fel neki.
De az nem hatott.
Értem. De maga is látott valamit az ágy alatt, igaz?
Apu!
- Apu! - Jacob Hollernek hívták.
A Longview-i Szanatórium ápoltja volt.
Apu, segíts! Apu!
Egy héttel korábban szökött meg. Betört ide, és elbújt Mary ágya alatt.
- Apu! - Hol van most Jacob Holler?
Meghalt.
- Megöltem. Puszta kézzel. - Apu!
Mary utána megváltozott.
Ennyit tudok elmondani.
Mary nem csak tőle félt, igaz?
Ezután más is kimászott az ágy alól.
Mr. Gentile! Segíteni akarok Marynek.
De ahhoz itt kell töltenem egy kis időt.
Ne számítson szülinapi reggelire!
Szép álmokat, Cinege!
Szia, Jillian!
Hol vagyok?
Ez az otthonom.
Csoda szép.
A tudat alatti világ.
A legtöbben csak álmukban járnak itt,
de a hozzánk hasonló emberek különlegesek.
Fejlettebbek.
Niles is az?
A kórházi ápolód?
Igen, ő is.
Ezen a helyen egy életen osztoztok.
Sok hozzánk hasonló van?
Rengeteg.
- Szép álmokat! - Rengeteg.
Időről-időre betévednek ide.
És mikor éreznek valamit, azt mi is érezzük.
Érezted azt, amit én, Mary?
Velem voltál azon az estén? Érezted, amit én?
Január 10-én, amikor a férjemet elragadták.
Elég!
- Ez fáj! - Szép álmokat, Cinege!
- Fejezd be! Ez fáj nekünk! - Elég!
- Fejezd be! - Ez fáj!
Elég volt!
- Elég! - Mary, fejezd be!
- Állj! - Mary!
- Ez fáj. Elég. - Szép álmokat!
Gyűlöllek! Megöllek!
- Jillian, ébredjen! - Mary, elég!
- Jillian, ébredjen! - Elég! Ez fáj!
Megöllek!
Jillian, ébredjen fel!
Jillian, ébredjen!
Újra megtörténik.
Rémálma van.
Valakit most is bánthat.
De hol?
Ethan Gonzales szülei azt mondták a rendőrségnek, hogy 12 éves fiukat
lefekvéskor látták utoljára.
Reggelre a fiú eltűnt.
Ez fáj!
- Elég! - Elég!
- Fejezd be! Ez fáj nekünk! - Elég!
Megöllek!
Mit keres itt, Jillian?
Ő csak 12 volt.
Volt?
Egyelőre csak eltűnt.
Vagy maga tud valamit?
A fürdőben, a tükör alatt.
Fogamzásgátlót találtunk.
Nem is akart gyereket, ugye?
Hazudott a férjének,
és nem látott más kiutat.
Vége, Jillian.
Nem.
Nincs vége.
De vége lesz.
Van egy ötletem.
Prazoszintartalmú gyógyszert kaptam. Ismeri a hatását?
Igen.
Elfojtja az álmokat.
Igen.
Engem teljesen elkábított.
Leálltam vele.
Mi lenne, ha ilyen gyógyszert adnánk Marynek?
Vagy valami erősebbet?
De neki csak az álomvilág maradt.
Az az ő otthona.
Niles, itt nem csak Maryről van szó.
És nem is rólunk.
Nem hagyhatjuk, hogy újra megtörténjen.
Beszélhetek dr. Kelnerrel, talán felír valamit, de...
Mit gondol...
És ha Mary számít rá?
Elvégre kapcsolatban áll a tudatalattinkkal.
Mi van, ha most is figyel?
Nem tud. Mert most nem álmodunk, igaz?
Nem hall minket.
Ugye?
- Megbocsát? - Aha.
Halló?
Szia! Kérted, hogy szóljak az EEG-kiugráskor.
Most óriási kiugrás tapasztalható.
Ne!
Jillian!
Ne, segítség! Ne!
Láttam. Olyan valódi volt, mint a legélethűbb álmaim.
De újra látni, látni a vért Niles ágya alatt...
Oké, várj! Jól értem?
A szörny az álmok világában él,
de Maryn keresztül találomra felbukkan ágyak alatt?
Nem, nem találomra.
Olyanoknál, akik kapcsolatban állnak az álomvilággal, mint én.
Érted már? Mindig tudtam, hogy az álmaim jelentenek valamit, de...
Ahogy mondtad.
Az univerzum olyan titkokat rejt, amiket fel sem foghatunk.
Én az asztrológiára gondoltam.
Ez meg...
Ezt át kell gondolnom.
Én nem agyalok tovább.
Tudom, mit kell tenni.
És nekem kell megtennem.
Jilly, várj!
A frászt hozod rám.
Mégis mire készülsz?
Figyelj, sajnálom.
Nem akartalak felzaklatni.
Bocsáss meg!
Szeretlek.
Mary?
Apu?
Cinege.
Felébredt.
Nővér! Valaki! Mary felébredt!
Főbejárat
Igazad volt.
Felébredtél. Szép kilátást érdemelsz.
Köszi, apu.
Szeretlek, tesó.
Mary?
Mary, ne! Mary, maradj ébren!
Mary?
Egy kicsit még aludnom kell.
Mary. Ne.
Mary!
Ne!
Mary!
Bocsánat.
Megpróbáltam segíteni neked, Jillian.
A házasságod csapda volt.
Nem akartál gyereket, és én kiszabadítottalak.
Megmutattam a világom.
Bíztam benned.
De te az egészet el akartad venni tőlem.
Mary, hatalmas erőd van,
de nem tudod uralni.
Te ostoba picsa!
Nem az erő irányít engem.
Hanem én irányítom az erőt!
Mary, nem kell ezt tenned.
Persze, hogy nem kell.
De ezt akarom.
Jill?
Nyisd ki az ajtót!
Kérlek!
Úgy sajnálom.
Ne!
Nem.
Ott volt bent!
Odabent volt!
Elvitte.
Behúzta az ágy alá!
- Nem! Maga ezt nem érti! - Nyugalom.
- Jillian! Úgy sajnálom. - Semmi baj.
- Bocsáss meg! - Semmi baj.
- Nyugodjon meg! - Elragadta tőlem!
Cinege!
Soha többé ne hagyj el!
Sosem hagytalak el, apu.
Mindvégig itt voltam.
A feliratot fordította: Bóka Máté