Vem kan det vara?
Om jag var en liten chickadee, var gömde jag mig?
Chickadee-dee-dee.
Chickadee!
Sluta, pappa.
Jag är ingen chickadee.
Det är sent.
Du vet reglerna.
Pappa, det är där igen.
Kom igen. Inte nu igen.
Titta själv,
det finns inget under sängen.
Jag lovar.
- Jo. - Det finns inget under din säng.
Jo!
Okej.
Såhär då?
Imorgon bitti steker jag bacon, extra krispig,
som på din födelsedag.
Men då måste du vara modig och sova.
Kan du det, Chickadee?
Sov så sött.
Är du okej?
Ja.
Det var bara en dröm.
Låg du bara där och stirrade på mig?
Du är läskig.
Älskling, enligt appen har du ägglossning.
Jag lovade Megan att hjälpa henne i affären idag...
Jillian, du lovade.
Jag vet.
Jag känner inte för det just nu.
Är det okej?
Då börjar det igen.
Vad?
Vi måste försöka.
Men igen har du en av dina drömmar,
och sen är du inte på humör.
Mark, mina mardrömmar är aldrig lägliga.
Okej? Det är en sjukdom.
Som du har medicin för som du inte tar.
De får mig att känna mig som en zombie.
Att få barn betyder att göra uppoffringar.
Jag...
Våra liv handlar inte bara om oss då.
Du.
Vi ville det båda.
Eller hur?
Jo, jag vet.
Jag vet.
Det blir fantastiskt.
Du blir fantastisk.
Kom hit.
Knackade du?
Tar du min mobil? Det blir ett tag.
Vet du vad jag kom på?
När affären öppnar
ska jag anställa bara gay fashionistas
med känsla för granny-chic.
Kan du tänka dig?
Jag blir herre över min egen bataljon twinks.
Chickadee.
Ja.
Drömde du inatt igen?
Ja.
Samma dröm.
Den med den lilla flickan.
Nåt hemskt lurar och...
Jag vaknar alltid innan jag får veta vad det är.
Vad kan vi anta?
Symbolismen är uppenbar.
Du är orolig för den lilla flickan.
Du och Mark försöker få barn.
Ja. Nej.
Det enda som finns att anta
är att jag har en ospecificerad parasomni-störning
som ger mig konstiga drömmar.
Ja, som du agerar ut i verkligheten.
Vänta. Vad var det?
Minns du när du stoppade prydnadskuddar med...
- Sluta. - Vad var det?
- Spagetti. - Va?
Okej, mamma var urförbannad.
- Herregud. Hon blev galen. - Ja.
Nej, men allvarligt.
När ska du ha Marks avkomma?
Jag är redo att bli historiens roligaste moster.
Snarare historiens mest instabila.
Alla ska väl ha en?
Du.
Vet du vad jag tror?
Vad fan var det?
Jag vet inte.
- Nåt? - Nej. Konstigt.
Jag kände definitivt nåt.
Jordbävning?
Kanske.
Mark?
Mark, vad händer?
- Snälla! - Mark!
Nej!
- Nej! - Jillian! Snälla!
Mark!
Nej!
Nej.
Mark...
"DET UNDER SÄNGEN"
- Rör inte huven! - Hallå igen.
- Hej. Ja. - Hej.
Tyvärr är det du gör nu
- överträdelse. - Jaså?
Du får köra härifrån.
Det är en allmän genomfart.
Ursäkta, vad sa du?
Min syster är ingen misstänkt.
Ingen är misstänkt, alla är misstänkta.
Wow.
Djupt.
Där har vi det. Japp.
Måste ta fram kameran.
Ja. Okej.
- Nu. - Okej. Hej.
- Japp. - Ingen heldag utan kameran.
- Det är en New Jersey-skylt. - Hej.
- Mannen här. - Hallå.
- Det är jag, inspektör Watts. - Han har varit här varenda dag.
- Säg hej. - Hej.
Ha en fin dag.
Detsamma.
Hej.
Inspektören är därute.
Filmade du honom igen?
Ja.
Jag samlar bevis.
Ifall det blir nåt åtal...
Jag tror inte att du vet vad det är.
Reportrarna har väl slutat komma?
Jag har hittat nåt.
Vadå?
Kvinna försvunnen Blod under säng
Kvinnan här. Samantha Blair.
Hon försvann från sitt sovrum.
Mitt i natten.
Hennes mamma fanns i huset,
sa att hon hörde skrik, gick till sovrummet,
och hon var bara borta.
Ingen misstänkt,
men de hittade blod under sängen.
Det är det som hände Mark.
När var det?
Det var för tre månader sen.
En och en halv mil bort.
Och vi har hittat två liknande fall.
Titta. "Försvunnen från sitt sovrum."
- Ja. - Bara försvunna.
- Och allt häromkring. - Okej.
Jilly.
Du, Jill.
Jag vet inte om det är bra för dig.
Ingen skulle klandra dig för att du går vidare.
Alla klandrar mig.
Polisen skyller på mig.
Och Marks familj.
- De pratar inte ens med mig. - Strunta i dem!
Du har inte gjort nåt.
Du förtjänar att leva ditt liv.
Vilket liv?
Det har hänt mig av en anledning,
och jag slutar inte förrän jag vet vad.
Mrs Blair?
Hej.
Jag heter Jillian Fletcher.
Jag vill prata med dig om din dotter Samantha.
Varför det?
Om hennes försvinnande.
Jag tror att det är samma sak som hände min man.
Var du hemma när det hände? Såg du nåt...
Jag har inget att säga dig.
Snälla. Det finns fler liknande fall.
Snälla.
De har gått igenom tillräckligt. Stör dem inte.
Vad gör du, Jillian?
Det jag borde ha gjort för en månad sen.
Deras fall har inget samband med vad som hände hos dig,
det vet vi båda.
Det fanns inga tecken på intrång.
De hittade dig med blod på händerna.
Det och ett motiv räcker till åtal.
- Det blir rättegång. - Okej.
Och vilket motiv skulle jag ha
för att mörda den jag är kär i?
Mannen jag försökte få barn med?
I äktenskap finns alltid mer.
Jag fortsätter leta.
Och jag kommer att hitta nåt.
Hej.
- Post. - Tack.
Jag behöver en drink.
- Är du okej? - Ja.
- Jodå. - Det är du inte alls.
Jodå, jag mår toppen.
Vart jag än går är jag en paria.
Ingen vill prata med mig.
Ingen vill se på mig.
Det är mitt liv nu.
Det suger verkligen,
men det kommer att gå över.
Folk glömmer. Ge dem tid.
Jag vet inte.
De kommer att åtala mig.
De sa de. Det enda som saknas är motivet.
Jill, du och Mark var kära.
Ni var...
Ni planerade en framtid ihop.
Ni försökte få barn.
Det är motsatsen till ett motiv.
Jag vet.
Förutom att...
Jag var...
Jag åt p-piller.
Jag...
Ditt uttalande... Jag...
Jag sa till polisen att ni försökte få barn.
Jag vet.
Vi försökte.
Han var redo.
Och jag...
Jag var inte...
Ibland skendör de.
Du vet?
Man tror att de är döda, och så vaknar de igen.
Jilly,
Jag måste fråga.
Inte för att du menade det,
men finns det en möjlighet att du...
Vad...
Tror du att jag dödade honom?
Inte avsiktligt, förstås.
Det är bara...
Du har en sjukdom
som får dig att göra konstiga saker.
- Jag bara... - Otroligt.
- Jag vill bara vara säker. - Otroligt.
Att jag inte förstod det.
- Sluta. Jag är på din sida. - Så det här...
Det måste ha varit toppen för dig,
- att se mig såhär. - Vad ska det betyda?
Du har alltid hatat att jag har drömmarna.
- Det gör mig speciell. - Jillian.
Och du har alltid försökt vara udda och unik,
för innerst inne vet du att du är helt vanlig.
Inser du att du inte är den enda?
- Det har varit ett helvete för mig. - Har det?
Jag är ledsen.
Fan.
Jag har hela tiden trott att du försökte skydda mig.
Vet du vad? Jag flyttar.
- Om det har varit ett helvete för dig... - Verkligen?
- ...varför flyttar jag inte? Ja. - Verkligen?
- Toppen. Okej. - Ja.
Hitta nån annanstans att bo då.
Hitta nån annan som handlar mat åt dig.
Och här, din fan-post.
Vad är det här?
- Är det hatbrev? - Ja.
Jag har gömt den,
men nu vill jag visa dig.
"Vi vill inte ha mördare i grannskapet."
En bra poäng. Vem vill det?
-"Dö, fitta." Rakt på sak. - Sluta.
De kunde åtminstone använda komma.
Sluta, Jill. Förlåt.
Vad är det?
JAG VET VAD SOM HÄNDE DIG
"Niles Taylor."
Från St Benjamin-sjukhuset.
Det är en galning, okej?
- Nej. - Få inga idéer nu.
Det är nån som tror på mig.
Jill.
Kan vi börja om?
Jill!
Sköterska Sal till 257.
En sköterska snabbt till 257.
Ursäkta, jag söker Niles Taylor.
Hej, jag heter Jillian Fletcher.
Jag vet vem du är.
Du ska inte vara här.
Men du skickade det här.
Det var ett misstag. Jag...
Glöm det. Jag...
- Du vet nåt. - Jag vill inte bli inblandad.
Jag kan förlora jobbet.
Snälla.
Ingen tror på mig. Ingen bryr sig,
och du hade inte skickat det här annars.
Det kommer att fortsätta ske.
Följ mig.
Du sa till polisen att din man dödades av nån under sängen.
Ja.
Och denne nån försvann.
Poff, bara.
Tillsammans med min man, ja.
Vart ska vi?
Hej, Mary.
Hur är det med dig idag?
Jag vill att du träffar Jillian.
Det här är Mary Gentile.
Hon har legat i koma i tio år.
Jag har varit med ända sen början, och virkat hennes filt.
Så snällt.
Vad har det med mig att göra?
Vi vet inte mycket om vad som händer i huvudet på en komapatient,
men vi vet att Mary drömmer.
Och när hon drömmer händer saker.
Vadå för saker?
Med en vanlig dröm, inget särskilt.
Men när hon har mardrömmar...
då blinkar ljuset och maskinerna sätts ur spel.
Under en dröm
såg jag det.
Jag berättade för de andra sköterskorna.
De ringde vakterna,
men det fanns ingen under sängen.
Vi försökte förstå vad det betydde,
och de beslöt att det var jag
som hade en dröm.
Jag har alltid haft mardrömmar, hemska sådana.
Särskilt när jag var liten.
Jag med.
Men jag vet vad de betyder.
Det här var ingen sån.
Det var verkligt. Det vet jag.
Jag tror dig.
Har det hänt igen?
Hon har haft fler mardrömmar, men jag har inte sett det igen.
De andra mardrömmarna då, vet du när de var?
Ja. Jag har sparat informationen.
Det här är Marys normala hjärnfunktion.
Men när hon har mardrömmar skjuter EEG i höjden.
Datumen motsvarar försvinnandena.
Jag vet.
Den 10 januari?
Det var dagen min man...
Det är inte möjligt.
Kan det vara det?
Det här är galet.
Jag har inte berättat för nån annan, vet inte om jag tror det själv.
Men när jag hörde vad som hände dig...
Ja. Vad vet du om henne?
Inte mycket.
Hon bodde på en gård med sin far, ensam.
Han fann henne medvetslös en dag, av en stroke.
Hon har legat här sen dess.
Var låg gården?
Jag vet inte säkert.
Kanske längs Route 6, varför?
Om jag var en liten chickadee, var gömde jag mig?
Sluta, pappa.
Jag är ingen chickadee.
Vad gör du här?
Förlåt, jag trodde inte att nån bodde här.
- Hur visste du att jag skulle komma? - En fågel viskade det.
Vad gör du i mitt hus?
Jag vill veta mer om Mary Gentile.
Ut härifrån. Nu.
Du kallade henne din lilla chickadee.
Du skulle göra extra krispig bacon
nästa morgon, som på hennes födelsedag.
Jag tror att jag och Mary har kontakt,
och jag går inte förrän du pratar med mig.
Vad hände kvällen du lade Mary?
Mary var speciell,
känslig.
Hon hade livliga drömmar.
Ibland mardrömmar om...
om det under sängen.
Jag tog henne till doktorn,
men de gav henne bara sömnpiller.
Det ändrade inget.
Men det var väl nåt under sängen?
Pappa!
- Pappa! - Han hette Jacob Holler.
En patient på Longview mentalsjukhus.
Hjälp, pappa!
Han hade rymt veckan innan, brutit sig in och gömt sig under sängen.
- Pappa! - Var är Jacob Holler nu?
Han är död.
- Jag dödade honom själv. - Pappa!
Mary blev aldrig densamma.
Det är allt jag har att säga dig.
Det var inte för att Mary var rädd, va?
Efter det kom nåt annat ut därifrån.
Mr Gentile, jag vill hjälpa Mary.
Jag behöver få vara här ett tag.
Förvänta dig inte bacon till frukost.
Sov så sött, chickadee.
Hej, Jillian.
Vad är det här för ställe?
Mitt hem.
Det är vackert.
Den undermedvetna världen.
De flesta kommer bara hit i drömmen.
Men vi är speciella.
Vi har utvecklats.
Niles?
Din sköterska på sjukhuset?
Han också.
Här delar ni två livstid.
Finns det fler som vi?
Många.
- Sov sött, chickadee. - Många.
De dyker upp då och då!
Och när de känner nåt gör vi det med.
Kände du vad jag kände, Mary?
Var du med mig den kvällen? Kände du vad jag kände?
Den 10 januari, kvällen min man togs bort.
Sluta!
- Du gör mig illa! - Sov så sött, chickadee.
- Nej, sluta! Du gör oss illa! - Sluta!
- Du gör oss illa!
Sluta!
- Sluta! - Sluta, Mary.
- Sluta. - Mary.
- Du gör oss illa. Sluta. - Sov så sött, chickadee.
Jag hatar dig. Jag ska döda dig!
- Vakna, Jillian! - Mary, sluta.
- Vakna, Jillian! - Sluta! Du gör mig illa.
Jag ska döda dig!
Vakna, Jillian.
Vakna.
Vakna!
Det händer igen.
Hon har mardrömmar.
Hon kan göra illa nån just nu.
Men var?
Ethan Gonzales mor och far
sa till polisen att de senast såg pojken
när de stoppade om honom på kvällen.
Imorse var barnet försvunnet.
Du gör mig illa!
- Sluta! - Sluta!
- Sluta! Du gör oss illa! - Sluta!
Jag ska döda dig!
Varför är du här, Jillian?
Han var bara 12 år.
Var?
Han saknas bara just nu.
Om du inte vet nåt jag inte vet.
Under badrumsspegeln?
Vi hittade p-pillren.
Du ville inte ha barn, va?
Du ljög för din man,
visste inte hur du skulle komma ur det.
Det är slut, Jillian.
Nej.
Det är det inte.
Men det kommer att bli.
Jag har en idé.
Jag fick medicinen prazosin. Känner du till den?
Ja.
Den hindrar en att drömma.
Ja.
Den fick mig att sluta tänka helt.
Jag slutade ta dem.
Tänk om vi kan ge nåt sånt till Mary?
Till och med nåt starkare.
Att drömma är allt hon har.
Det är hela hennes värld.
Men Niles, det här är större än hon.
Det är större än oss.
Vi får inte låta det hända fler.
Jag kan be dr Kelner skriva ut nåt...
Tror du att...
Tänk om hon vet?
Hon är kopplad till vårt undermedvetna.
Tänk om hon lyssnar på oss nu?
Nej. Vi drömmer inte.
Så självklart inte.
Eller hur?
- Ledsen. - Ja.
Hallå?
Du bad mig ringa dig om EEG sköt i höjden.
Det gör det just nu.
Nej!
Jillian!
Nej! Hjälp!
Jag såg det, och det var lika levande som mina mest levande drömmar.
Men att sen se...
Igen, blod under Niles säng...
Om jag har förstått rätt
- lever monstret i drömvärlden... - Ja.
...men genom Mary uppträder det under folks sängar?
Inte hos vilka som helst.
Hos andra som är kopplade till
den undermedvetna drömsfären, som jag.
Jag har alltid vetat att drömmarna betyder nåt, men...
Det är som du brukar säga.
Det pågår mer i universum än vi nånsin kan förstå.
Jag menade astrologi.
Det här är...
Jag behöver tänka.
Nej, jag har tänkt klart.
Jag vet vad som måste ske,
och det är jag som måste göra det.
Jilly. Vänta.
Nu skrämmer du mig.
Vad tänker du göra?
Nej, jag är ledsen.
Jag menade inte att skrämma dig.
Förlåt.
Jag älskar dig.
Mary?
Pappa?
Chickadee.
Hon är vaken.
Sköterska! Nån! Mary är vaken!
Huvudentré
Du hade rätt.
Du är vaken, och behöver ett rum med utsikt.
Tack, pappa.
Jilly Älskar dig, syrran
Mary?
Stanna hos mig, Mary.
Mary?
Jag behöver bara sova lite till.
Mary. Nej.
Mary.
Mary!
Nej.
Nej!
Mary.
Ursäkta.
Jag försökte hjälpa dig, Jillian.
Du var fast i ditt äktenskap.
Du ville inte ha barn med honom, och jag...
Jag befriade dig.
Jag visade dig min värld.
Jag litade på dig.
Men du tog allt ifrån mig.
Mary, du är mäktig,
men du har ingen kontroll över det.
Din dumma bitch.
Jag är inget offer för kraften.
Jag är mästaren.
Mary, du måste inte göra det här.
Klart att jag inte måste.
Jag vill göra det.
Jill?
Öppna dörren, Jill.
Snälla!
Jag är så ledsen.
Nej!
Nej...
Hon var där!
Hon var precis där!
Han tog henne.
Han tog henne under sängen!
- Nej! Ni förstår inte. - Det är okej.
Jillian!
- Förlåt mig. - Det är okej.
- Förlåt! - Det är okej.
- Han tog henne ifrån mig.
Chickadee.
Lämna mig aldrig mer.
Jag lämnade dig aldrig, pappa.
Jag fanns där hela tiden.
Översättning: Madeleine Person