Pozrite, ja som nechcel byť poloboh.
Byť polobohom je nebezpečné.
A strašidelné.
Väčšinou vás to zabije bolestivým a odporným spôsobom.
Ak si myslíte, že ste možno jedným z nás, radím vám,
aby ste sa vrátili, kým môžete,
pretože keď zistíte, čo ste...
ony to vycítia tiež a prídu si po vás.
Nehovorte, že som vás nevaroval.
PERCY JACKSON A BOHOVIA OLYMPU
Moje meno je Percy Jackson. Mám 12 rokov.
Som problémové dieťa?
Dalo by sa to tak povedať. Zlé známky, šikanovanie, taká normálka.
Ale potom je tu ešte niečo extra.
Niečo, čo nie je úplne normálne.
To som bol ja v druháku. Prečo som tam hore bol?
Niečo som videl.
Aspoň... by som prisahal, že som niečo videl.
Keď niečo také poviete, skončíte v kancelárii tohto chlapíka.
Dobrá správa je, že hovorí, že sa niet čoho obávať.
Že je to len moja predstavivosť,
ale ak sa to stane znova, mám to niekomu povedať.
Stalo sa to znova.
Tie nemožné veci, ktoré akoby vyšli
z príbehov, čo mi rozprávala moja mama.
V jednej chvíli tak skutočné a potom...
To je chudák, kámo.
Hej, kamoši, chcete počuť o vymyslených veciach, ktoré vidím?
Nie je to vec, ktorú by ste chceli niekomu povedať,
takže som mlčal.
Potom... sa čosi zmenilo.
Stretol som Grovera.
Mali sme veľa spoločného.
Lenže...
Nielen preto, že sme boli obaja na konci potravinového reťazca.
A viete čo?
Rád som sa o týchto veciach s Groverom rozprával.
Takmer by som uveril, že sú vymyslené.
Čudné, ale neškodné.
Do dňa, kým sa nezmenilo aj to.
Do dňa, kým sa jeden z nich nerozhodol prísť si po mňa.
METROPOLITNÉ MÚZEUM UMENIA
To, čo tu vidíte, nie sú výmysly.
Nie sú to výplody fantázie.
To, čo tu vidíte, sú najpravdivejšie a najhlbšie časti vás samých.
Priatelia... bohovia...
monštrá, hrdinovia, ktorých vidíte v tejto miestnosti,
sú pripomienkou toho, čoho sme schopní.
Teraz si vyberte jeden z objektov,
čo tu vidíte a na pracovných listoch
AKADÉMIA YANCY ŠKOLSKÝ VÝLET
...ho opíšte.
Nie len to ako vyzerá...
ale aj aký máte z neho pocit.
Dobre, tak do toho.
Čo vidíš?
Perzea.
To som ja.
Po ňom si pomenovaný.
Preto si ma pomenovala po ňom?
Pretože bol hrdina?
Prečo si myslíš, že bol hrdina?
Pretože zabíja príšery.
Prečo si myslíš, že bola príšera?
Mami...
Nie každý, kto vyzerá ako hrdina, je hrdina,
a nie každý, kto vyzerá ako netvor, je netvor.
Pomenovala som ťa po ňom, pretože keď bol ešte veľmi malý chlapec,
jeden nahnevaný kráľ ho aj s jeho matkou vložil
do drevenej truhlice a hodil do mora.
Boli osamelí a vystrašení. A v noci mu matka šepkala do ucha:
„Vydrž, Perzeus.
„Odolaj búrke, ktorá nás mala zlomiť, pretože nás nezlomí nikto,
„kým máme jeden druhého.“
A napriek všetkému sa mu...
podarilo nájsť cestu k šťastnému koncu.
- Percy? - Mami?
Som tu, zlatíčko! Mamička je tu!
Pán Jackson,
naučíte sa ovládať, rozumiete mi?
- Ja? - Rozumiete mi?
Nevie si pomôcť, pani Doddsová. Percy je špeciálny.
A dosť.
Nevšímaj si ich.
Keď budeš pripravený počuť, čo pre teba bohovia pripravili,
povedia ti to.
Verím v teba. A verím, že toto budeš potrebovať.
Stráž si to.
Je to mocný nástroj.
Existujú rôzne názory na to, čo vedie k šikanovaniu,
traumy z detstva, pocity nedostatočnosti...
Chápem, že Nancy má problémy,
len ma unavuje, že si ich vybíja na mne.
Mám pocit, že je možno načase s tým niečo urobiť.
Dohodni si stretnutie s pánom Kaneom, rozprávanie mu ide.
Myslel som skôr na to, že Nancy strčím do kontajnera.
Ale nie. Nie.
Nie, ak niečo viem o tyranoch,
tak to, že by si sa im nikdy nemal postaviť.
To sa mi nezdá.
Viem, že toto miesto je pre ľudí ako my hrozné.
Ale nebudeme tu navždy. Existujú aj lepšie miesta.
Hups.
Percy...
Nerob to!
- Preboha! - Nancy
Percy ma strčil!
- Nancy, si v pohode? - Strčil ju!
Tak tu si.
Nie sme žiadni hlupáci, Percy Jackson.
Pani Doddsová, ste v poriadku?
Bolo len otázkou času, kedy ťa nájdeme.
Kde to je, polokrvný?
Kde to je?
- Je v poriadku? - Je mŕtvy?
- Myslím, že spí. - Hej, pozri na jeho oči.
- Urobte mu priestor, prosím. - Dobre, dobre.
Čo sa stalo?
Kde je pani Doddsová?
Nič som mu neurobila!
- Strčil ma. - Vráťte sa k svojim obedom.
Je to v poriadku. Percy len potrebuje chvíľu.
Nerozumiem tomu. To nikto nič nevidel?
Kde je pani Doddsová?
Percy, nikto taký tu nie je.
Dobre, trieda, poďme ďalej. Poďme. Dojedzte si obedy.
Pravdu... môže byť veľmi ťažké určiť,
ale v tomto prípade sa zdá, že pravdu je veľmi ťažké poprieť.
Pán Jackson, vaši spolužiaci videli, ako ste sa s pánom Underwoodom
hádali so slečnou Bobofitovou,
ale neponúkli ste žiadne vysvetlenie, prečo skončila v tej fontáne.
Povedali ste len:
„Ani som sa Nancy nedotkol.“
Nechcete na svoju obhajobu povedať ešte niečo?
Ja som sa Nancy nedotkol.
Dobre.
Pán Underwood? Chcete niečo dodať?
Áno.
Chcem.
Pokračujte.
Percy mi predtým povedal, že sa chce Nancy pomstiť
- za všetko, čo nám urobila. - Grover?
A o tom, čo sa stalo pri fontáne, nehovorí pravdu.
- Grover! - Prepáčte.
Tvrdíte, že ste videli, ako pán Jackson napadol slečnu Bobofitovú?
Áno, videl.
Nie je to jednoduché.
Ani pre vás, ani pre nikoho z nás.
Mám o teba veľké obavy, Percy.
- Videl som, čo sa stalo v múzeu. - Nancy som sa ani nedotkol.
Viem, že nie.
Aspoň viem, že si myslíš, že nie.
Chceš mi povedať, čo sa podľa teba stalo?
Môžeš mi to povedať. Možno to pochopím.
Stavíte sa?
Percy...
Videl som veľa mladých ľudí, ktorí si prešli takýmito vecami,
ale zo všetkých z nich, mám podozrenie, že...
máš tú najťažšiu cestu.
Mám podozrenie, že si výnimočný.
- Oveľa viac, ako si myslíš. - Radšej prestaňte.
Dobre? Nepotrebujem viac príbehov o tom, že si neuvedomujem, aký som výnimočný.
Vôbec nepomáhajú. Je tu môj odvoz. Idem domov.
AKADÉMIA YANCY
S vodovodom v tejto budove nie je nič zlé.
- Možno by si mal navštíviť lekára. - Ako vieš, že nie som lekár, čo?
Čo tak jesť viac ovocia?
Hej! Jem veľa ovocia. Čo keby si ty jedol viac ovocia?
Ahoj, Percy.
Ahoj, Eddie, za to sa ospravedlňujem.
Ja idem a von ty dnu. Ja by som sa ti mal ospravedlniť.
No... Dopekla, čau.
Vitaj doma, génius.
- Je moja mama doma z práce? - Viac mi povedať nechceš? Čo?
- Potom, čo ťa vyhodili zo školy? - Nevyhodili ma.
Volal tvoj riaditeľ a presne to povedal.
Povedal, že ťa vykopli.
Volali na mobil mame.
- Dvíhaš jej mobil? - Dvíham všetko, čo zvoní.
Tak za čo ťa vyhodili? Hm?
Vraj som napadol iné dieťa na výlete.
Dobre.
Dobre... Ale aj tak, kým žiješ pod mojou strechou,
- budeš dodržiavať moje pravidlá. - Tvoja strecha?
- Moja mama je tu jediná zamestnaná. - Prosím?
Ja mám prácu. Čo si myslíš, že práve robím?
Prehrávaš v imaginárnom pokri.
To si možno myslíš, keďže si dieťa
- a nerozumieš veciam ako... - Kde je moja mama?
Neviem.
Neviem, kde je tvoja mama. Nie som Nostradamus.
Čo to robíme, Percy? Zakaždým!
Páni!
Mami...
Mrzí ma to. Snažil som sa. Vieš, ako veľmi som sa snažil,
ale tentoraz to naozaj nebola moja chyba.
Teraz som celý mokrý.
Prepáč. Som len veľmi rada, že ťa vidím.
Gabe volal s riaditeľom.
Povedal mi, čo si myslí, že sa stalo s Nancy Bobofitovou.
Povedala som mu, že svojmu dieťaťu verím. Bol to veľmi krátky rozhovor.
Hej, dôležité je len to, že si tu, dobre?
A že som mala dosť času...
vyzdvihnúť tvoj darček na uvítanie.
Pán Brunner mi tiež zavolal. Povedal mi o Groverovi.
Chceš o tom hovoriť?
Je tu niečo iné o čom chceš hovoriť?
Niečo sa mi stalo. Niečo... sa mi deje.
Nielen výplody mojej fantázie, ale niečo horšie...
Bojím sa.
- Gabe? - Mami?
Neviem, ako niekto očakáva, že mám pracovať...
Percy a ja odchádzame do Montauku.
V nedeľu ráno ti doveziem auto späť.
Počkať. Odkedy sa chystáš do Montauku?
Rezervovala som miesto hneď, ako som dotelefonovala s Yancy.
To je kto?
Škola.
Dobre.
- A prečo mi to vlastne nevadí? - Pretože sa v nedeľu cestou domov
zastavím v D'Angelo's a kúpim nám pred zápasom sendviče.
A ak mi to znepríjemníš, pôjdem tam aj tak,
ale zjem oba sendviče, zatiaľ čo budem počúvať zápas
- v rádiu. - Vieš, že neznášam
- pozerať Knicks sám. - Ja tiež.
Uisti sa, že budem mať v sendviči feferónky, prosím.
- Nie, ak to vravíš takto. - Povedal som, „Prosím“.
Prosím ťa, mohla by si vypýtať feferónky na môj sendvič?
No vidíš.
Skôr ako nastúpiš do môjho auta, vyzuj si topánky.
Rozumieš mi?
Máme sa o čom rozprávať, ale tá búrka
je čoraz silnejšia, takže ju predbehnime.
Porozprávame sa na pláži, dobre? Zbaľ si veci. Ideme.
Kto si?
Tak slabý. Tak vystrašený.
Tak smutný.
Utekaj, malý hrdina,
skôr než sa ti niečo stane.
Sme tu.
Na tri?
Pripravený?
Raz, dva, tri!
Našla som tie dobré marshmallow, čo sa tak ľahko nespália.
Nemyslím si, že to bola chyba marshmallows.
Skôr som nedával pozor.
Mami...
Musím s tebou o niečom hovoriť.
Zvykol som si cítiť sa divne. Zvykol som si, že je svet ku mne divný.
Ako puzzle s polovicou nesprávnych dielikov.
Snažím sa dávať pozor. Naozaj sa snažím, ale...
potom sa mi cez deň akoby sníva. Nemôžem si pomôcť.
Ale v poslednej dobe...
to nebolo ako snívanie. Cítil som akoby...
Neviem.
Akoby to bolo skutočné.
A potom sme boli v múzeu a...
Niečo si videl.
Niečo, čo ti pripadalo skutočné, ale nikto iný to nevidel?
Čo ti povedala?
Ona? Ako vieš, že to bola ona?
Vieš, prečo chodíme na túto chatu každý rok?
Lebo je to blízko septikov, takže je to lacné.
Mami, ako si vedela o tom, čo som videl?
Na toto miesto chodíme každý rok, lebo tu
som stretla tvojho otca.
Môjho otca? Čo s tým má môj otec spoločné?
Kedysi dávno som...
tu na pláži stretla muža.
Bol múdry, odvážny, láskavý a...
vznešený.
Od chvíle, keď som ho prvýkrát uvidela, som vedela, že...
Nikdy predtým som nestretla muža, ako je on.
A potom som si uvedomila, že nie je ako nikto, koho som doteraz stretla...
pretože on... on vôbec nebol muž. Bol to boh.
Zamilovala si sa do Boha? Akože...
akože... do Ježiša?
Nie ten Boh. Ale boh, Percy...
Príbehy...
ktoré som ti rozprávala o gréckych bohoch, hrdinoch a príšerách, sú skutočné.
- Mami... - V tých príbehoch som ti rozprávala
o tom, ako mali občas bohovia a smrteľníci spolu deti...
- Mami, prosím, prestaň! - ...nazývané „polobohovia“.
Niekedy sú známi aj ako polokrvní.
Tak ma volala tá príšera. Mami, čo sa deje?
Si poloboh.
A polobohovia nie sú na tomto svete v bezpečí.
Keď dosiahnu určitý vek a začnú...
chápať, čo sú, začnú priťahovať aj strašné sily,
ktoré im chcú ublížiť skôr,
než sa stanú tak silní, že sa vedia brániť.
To je to, čo prežívaš.
Vždy to bolo tvojou súčasťou, vždy to malo prísť, ale som...
- Prečo mi to hovoríš teraz? - Percy, viem, že je to ťažké pochopiť,
ale musíš mi veriť, že je to skutočné.
Ale toto je šialené, jasné? Nie som boh. Môj mozog má nejaké problémy.
Chápem, že som divný, ver mi, chápem to,
ale obávam sa, že je vo mne vážne čosi pokazené.
- Zlatíčko, nie... - A... teraz mi rozprávaš takéto príbehy.
Myslíš si, že to pomôže?
Už nie som dieťa! Viem, že nič také ako príšery neexistuje.
Viem, že neexistujú bohovia, a s istotou viem,
že neexistujú ani polobohovia.
Kto je tam?
- Pani Jacksonová? To je Grover. - Grover?
Nemáme veľa času. Mohol by niekto otvoriť dvere?
Čo tu robí? Nechcem ho vidieť. Počkaj, mami!
Chcela som jedinú noc. Vravel si, že môžeme odísť ráno.
Prepáčte, že som tu skoro, ale nemal som na výber.
Veci sa zmenili, všetko sa vyvíja oveľa rýchlejšie,
- ako sme predpokladali. - Skoro?
Mala si sa ma spýtať skôr, ako si... Nech povieš čokoľvek,
- Nechcem to počuť, Grover... - Percy...
- Dobre, niečo sa chystá... - Grover.
- ...viem, že to znie zle... - Grover?
...ale dôležité je nepanikáriť.
Ja nepanikárim.
- Grover! - Skvelé! Ja rozhodne tiež nepanikárim.
Zatiaľ mám z toho dobrý pocit.
- Grover! - Čo?
Grover, prečo máš v nohaviciach polovicu kozy?
To...
Och nie, nepovedala ti o...
- Vy si mu o mne nepovedali? - Si tu skoro.
Dôležité je nepanikáriť.
Pokračovať budeme v aute. Poďme.
Mojou úlohou bolo doviesť ťa k tomuto momentu.
Pre mladého poloboha je to vždy emocionálna horská dráha,
- takže poskytnúť mu podporný systém je... - Kto si?
- Som Grover. Tvoj najlepší priateľ a... - Čo si?
Som satyr. A tvoj ochranca.
Si môj ochranca?
Keby ťa nevyhodili zo školy,
nikdy by si tú noc neprežil.
A to, čo nás teraz prenasleduje, by ťa tam ľahko našlo.
Prepáč.
Zvyčajne vycítim nebezpečenstvo na míle ďaleko, ale tentoraz...
Nikto z nás nečakal, že sa zjaví Doddsová.
Takže si to vedel.
Tá vec, na ktorú sa Doddsová zmenila, videl si to?
- Prečo si nič nepovedal? - Videl som niečo.
Hmla ju skrývala aj pred nami, kým nebolo neskoro.
Hmla? Aká hmla?
Hmla. Ten závoj, čo skrýva magický svet pred svetom ľudí.
Veci ako moje nohy, Doddsovej krídla, dokonca jej zmiznutie.
Ale predo mnou by veci skrývať nemala.
To sa nikdy nestáva. Určite v tom má prsty niečo mocné.
Čím skôr ťa do tábora dostaneme, tým lepšie pre...
- Povedali ste mu o tábore, však? - Ešte nie.
Tábor je útočiskom pre polokrvných.
Bezpečný priestor, kde sa dozvieš, kto si a ako vyzerá svet
na druhej strane Hmly.
Vlastne to nie je ďaleko, len kúsok za zákrutou.
Mami, o čom sme ešte nehovorili?
Čo si mi ešte nepovedala?
To je Minotaurus?
Keď sa útoky začnú, nikdy neprestávajú. Dobre? Doddsová bola len začiatok.
Teraz je na rade on. Je brutálny. Je neúprosný.
Má na sebe len spodky.
Mýtomagické karty boli tréningom.
Všetko bolo tréningom na to, čo ťa ešte čaká.
Čo ma čaká?
- Chlapci... - Áno?
- V skutočnosti mám 24. - Držte sa, prosím.
Ste v poriadku?
- Áno, som v poriadku. - Dobre.
Tadiaľto!
Sme tu. To je hranica. Príšery ju nemôžu prekročiť.
Percy bude na druhej strane v bezpečí.
„Percy bude...“ Ale nebudeme všetci v bezpečí?
Grover, zverujem ti ochranu svojho syna, svojho jediného dieťaťa.
Nebojte sa, pani Jacksonová, Percy bude v tábore v úplnom bezpečí...
Prisahaj.
- Čo sa deje? - Prisahaj, Grover!
Chráň ho pred kýmkoľvek a čímkoľvek, čo si poňho príde,
čo mu chce ublížiť, čo sa naňho zle pozerá.
- Rozumieš mi? - Prisahám!
- Musím už ísť, zlatíčko. - Ísť? Čo myslíš tým ísť?
Nemôžem ísť s vami.
Prečo?
Je človek.
Teraz musíš byť odvážny.
Pamätaj si, čo som ťa naučila. Spomeň si na všetky príbehy z detstva.
- Najmä na príbehy, oni... - Nie. Určite nie!
- ...ti všetko povedia. - Neopustím ťa!
Perzeus! Počúvaj ma.
Ty...
nie si pokazený.
Si jedinečný.
Si zázrak.
Si môj syn.
Vydrž to.
Vydrž tú búrku.
Milujem ťa.
Musíme ísť.
- Daj mi kabát. - Prečo? Čo chceš robiť?
Cíti vôňu poloboha, to je to, čo sleduje, nie?
- Áno. - Ak ťa bude cítiť na dvoch miestach,
možno ho zmätiem a získam nám trochu času, aby sme sa dostali preč.
- Mami, prosím, nie... - Hej!
Bude to v poriadku.
Choďte! Hneď!
Hej! Tu dole!
No tak.
Nie.
Mami!
Percy, nie!
Je v poriadku?
- Už ide, pozrite. - Netuším.
- Sám? - Ako je to možné?
- Áno. - Je v poriadku.
Musí to byť on.
Ticho, Annabeth.
Prebúdza sa. Nechajte ho chvíľu, prosím.
Vitaj v tábore, Percy Jackson.
Očakávali sme ťa.
PERCY JACKSON A BOHOVIA OLYMPU
Nech hra započne!
Bolo tak dôležité, aby som sa sem dostal, lebo môj otec je boh.
Takže ho pôjdem nájsť.
Preklad titulkov: Ivana Shariat Laskova