Виж, не исках да бъда нечистокръвен.
Да си нечистокръвен е опасно. Страшно е.
през по-голямата част от времето те убива, по-най гадния начин.
ако мислите, че може да сте един от нас, моят съвет е:
обърни се, докато все още можеш,
защото, след като знаеш какво си...
и те го усетят ...ще дойдат за теб.
Не казвайте, че не съм ви предупредил.
{umm\fs30} ПЪРСИ ДЖАКСЪН {umm\fs24}и Олимпийците
епизод ~ 1 ~
Превод и Субтитри mani_dj
Казвам се Пърси Джаксън. На дванадесет години съм.
и аз ли съм проблемното дете?
да,може да се каже
с лоши оценки, побойници, всички нормални неща.
след което идват и други неща.
Някои неща това е... които може би не са толкова нормални.
Това съм аз, обратно във втори клас. Защо вече бях там?
и видях нещо
или поне аз... Мога да се закълна че видях нещо.
Когато си казваш такива неща
се озоваваш в офиса на този човек.
Добри новини, казва той.... ...няма за какво да се притесняваш.
Всичко е във въображението ми.
Но ако се случи отново, не забравяйте да кажете на някого.
Това се случи отново.
Тези невъзможни неща сякаш се разхождаха
направо от историите за които майка ми винаги ми е раказвала
и бяха толкова истински в един момент, а след това в следващия..
Какъв загубеняк.
Хей, приятели, искам да ви кажа за въображаемите неща, които виждам?
това не е нещо което искаш да кажеш, на всеки,
така че не и аз
защото... нещо се промени.
Срещнах Гроувър
с който имахме много общи неща.
И не само защото и двамата бяхме в дъното на училищната столова
ами усетих че само с него
ми беше приятно да говоря за тези неща
които почти вярвах че те бяха въображаеми
странно, но и безобидно.
До деня, в който това също се промени
до деня, в който един от тях реши да дойде за мен.
Това, което виждате тук, това не са измислици.
Това не са фантазии.
Това, което виждате тук, е било истинско в най-дълбоките части от вас.
Приятели...
боговете...
чудовищата, героите
които виждате в тази стая?
те ни напомнят на какво сме способни.
Сега, на вашите работни листове,
Искам да изберете една от темите които виждате тук
и да ги опишите.
Не само как изглеждат...
но и как те кара да се чувстваш.
Добре, хайде.
Какво виждаш?
Персей...
това съм аз.
На него си кръстен.
Затова ли ме кръсти на него
защото е бил герой?
Какво те кара да мислиш, че е бил герой?
Защото убива чудовища.
И какво те кара да мислиш че е чудовище?
Мамо...
Не всички който изглежда като герой, са герой.,
не всеки, който изглежда както чудовището си е чудовище.
Кръстих те на него. защото, когато е бил малко момче,
той и майка му ги заковали в дървен сандък
и били хвърлени в морето,от един много ядосан крал.
Сама, уплашена майка му все шепнела в ухото му,
"Дръж се, Персей."
"Бурята, която е изпратена няма да ни пречупи, защото ...
"... ние не сме чупливи докато сме заедно."
И въпреки всичко,
той е успял да намери пътя си към щастливия край.
Пърси?
Мамо?
Тук съм, скъпи! Мама е тук!
Г-Н Джаксън,
ще се научите да се контролирате ?
- Аз ли? - Разбира се че ти?
Той не може да помогне, Г-жо Додс Пърси е специален.
Достатъчно.
Не им обръщайте внимание.
Когато си готов да чуеш
какво са ти приготвили боговете, те ще ти кажат.
Вярвам в теб.
И вярвам, че ще имаш нужда от това.
Дръж това.
Това е мощен инструмент.
Има всякакви школи на мисълта за това, което води до този вид тормоз.
Детска травма, усещане за неадекватност...
Виж, разбирам, че Нанси има проблеми,
просто се уморих да си го изкарва на мен.
Така се чувствам... може би е време да направя нещо по въпроса.
Може да си запишеш час при г-н Кейн.
- Много е добър в психологията - Мислех си по-скоро да бутна Нанси
в близкия шадраван.
О, не. Не, не, не, не, не, не, не.
Не, ако има нещо което разбирам от хулигани.,
това е, че никога не трябва да се изправяш срещу тях.
Това не звучи добре.
Виж...
Знам, че тук е трудно. за хора като нас.
Но няма да сме тук вечно.
Има и по-добри места.
Пърси...
Не, недей!
Нанси, добре ли си? - Той просто бутна Нанси!
Ето те и теб.
Ние не сме глупаци, Пърси Джаксън.
Г-жо Додс, добре ли сте?
Беше въпрос на време преди да открием
нечистокръвния
Ето къде си бил
- Той добре ли е? - Мъртъв ли е?
Направете място, моля.
Какво стана?
Къде е Г-жа Додс?
Нищо не съм му направила!
- Той ме бутна. - Всички се връщайте се към заниманията си.
Всичко е наред. Пърси просто се нуждае от малко време.
Не разбирам. Никой ли не видя това?
Къде е Г-жа Додс?
Пърси, тук няма никой с това име.
Добре, ученици, да вървим. Да вървим на обяд.
Истината... трудно е да се определи...
но в този случай, истината изглежда много трудна за отричане.
Г-Н Джаксън.,
много от съучениците ти са те видели и Г-н Ъндърууд.
да спориш с Г-ца Бобофит,
и все пак нямате никакво обяснение. за това как се е озовала във фонтана.,
освен ... ..
"Не съм докосвал Нанси."
Сега,искаш ли да кажеш за себе си?
Не съм докосвал Нанси.
Добре.
Г-н Ъндърууд? Имаш ли да добавиш нещо?
Да.
Имам.
Продължавай.
Пърси ми каза по-рано днес че искал да си го върне на Нанси
за всичко, което ни причинява.
И не е искрен за случилото се при фонтана.
Г-н Гроувър! - Извинете ме.
Да не казваш, че си видял Г-н Джаксън да напада г-ца Бобофит?
Да,
направи го.
Нищо от това не е лесно.
Не и за теб.,
не и за никой от нас.
Много съм загрижен за теб, Пърси.
Видях какво се случи в музея.
Не съм докосвал Нанси.
Знам, че не си.
Поне знам, че си мислиш, че не си.
Искаш ли да ми кажеш какво мислиш, че се е случило?
Можеш да ми кажеш. Може и да те разбера.
Искаш ли да се обзаложим?
Пърси...
Виждал съм много млади хора които са преминали през такива неща в моето време.,
но от всички тях, подозирам..
че на теб ти предстои най-трудното пътуване.
Подозирам, че си специален.
- Много повече, отколкото си мислиш. - Просто... спрете.
Не ми трябват повече истории
за това колко съм специален и да не осъзнавам, че съм.
Те не ми помагат.
Това е превозът ми. Отивам си вкъщи.
Няма нищо лошо с водопровода в тази сграда.
Може би трябва да отидеш на лекар.
От къде знаеш че не съм доктор, а?
Замислял ли си се да ядеш повече плодове?
Хей! Ям много плодове. Мислили ли си да отслабваш?
О! Здравей, Пърси.
Еди, съжалявам за това.
Аз излизам, ти влизаш. Аз трябва да ти се извиня.
По дяволите, здравей.
Добре дошъл у дома, гений.
Майка ми прибра ли се от работа?
Само това ли ще ми кажеш? А?
- След като се провали в училище? - Не съм се провалил в училище.
Директорът се обади., и ми каза
че са те изритали.
Обадили са се на мобилния на Мама.
Защо отговаряш на мобилния на Мама? - Вдигам каквото звъни.
За какво те изритаха?
Блъснах някого във шадравана .
Добре.
Добре... Но все пак ... , ако ще живееш под моя покрив,
трябва да живееш по моите правила. - Твоят покрив?
- Само майка ми работи тук. - Извинете?
Имам си работа. Какво правя в момента?
Загуба на въображаем покер.
Само защото си дете.,
и не разбираш неща като... - Къде е майка ми?
Не знам.
Не знам къде е майка ти. Аз да не съм Нострадамус.
Каквото прави, Пърси? Всеки път!
Мамо...
Наистина съжалявам. Този път опитах. Знаеш колко се опитвах.,
но този път вината не беше моя. Вината не беше моя.
Цялата съм мокра.
Съжалявам. Много се радвам да те видя.
Намерих Гейб на телефона като си говори с директора,
каза ми какво се е случило с Нанси Бобофит.
Казах му, че вярвам на детето си. Беше наистина кратък разговор.
Хей, всичко, което има значение ти си тук, нали?
И си имах достатъчно време...
да ти взема подарък за добре дошъл.
Г-н Брунър ми се обади и ми каза за Гроувър.
Искаш ли да поговорим за това?
Има ли още нещо за което искаш да поговорим?
Нещо се случи с мен. Нещо се случва с мен.
Повече е от едно блуждаене на ума И става още по-лошо...
Страх ме е.
- Гейб? - Мамо?
Не знам, но няма
как да ти свърша работата... - Пърси и аз заминаваме за Монтоук.
... Ще ти върна колата до неделя сутринта.
Уоу, уоу, уоу, уоу, уоу. От кога реши това за Монтоук?
Обадих се да резервирам място веднага щом говорих с Янси.
Кой е Янси?
Училището.
Добре.
- И защо точно се съгласих с това? - Защото на път за вкъщи в неделя,
ще се отбия при Д ' Анджело да взема сандвичи ,
за обяд ,а сега ме остави да тръгвам.
После ще си ядем сандвичите, докато си слушаш играта
по радиото. - Знаеш, че мразя да слушам
тоя Никс. - Аз също!
Увери се, че са сложили лютите чушки на моя сандвич, моля те?
- Не и ако ми го казваш така. - Казах, " моля те."
Моля те, не забравяй
да сложат чушки на сандвича ми? - Имаш го.
Свали си обувките. преди да се качиш в колата ми.
Разбираш ли ме?
Имаме много да си говорим., но онази буря отвън ... ,
става все по-гневна., така че нека да я изпреварим.
Ще говорим на плажа, става ли? Събирай си багажа. Да вървим.
Кой си ти?
Толкова слаб.. уплашен
и толкова е тъжен.
Бягай, геройче,преди да пострадаш.
Пристигнахме.
На три?
Готов ли си?
Едно, две ...три!
Намерих хубави свещи. Тези, които не горят толкова лесно.
Не мисля, че някога е било вината на маршмелоу
Не внимавах.
Мамо...
Трябва да говоря с теб за нещо.
Свикнал съм да се чувствам странно. Свикнал съм светът да ми се струва странен.
Като пъзел с половината грешни парчета.
Опитвам се да внимавам. Наистина се опитвам, но ... ..
когато почна да си мечтая. Не мога да се спра.
Но напоследък...
не ми се привижда Усеща се...
Не знам. По-истинско, може би?
Бяхме в музея и.....
Видял си нещо.
Нещо, което ти се струва реално, но никой друг не може да го види?
Какво ти каза тя?
Тя....? Как разбра, че е тя?
Знаеш ли защо идваме в тази хижа всяка година?
Защото е близо до септичните ями., което е евтино.
Мамо, как разбра? за онова нещо, което видях?
Идваме на това място всяка година защото това е мястото
където срещнах баща ти.
Баща ми? Какво за баща ми... има ли нещо общо с това?
Преди много време, аз...
срещнах един мъж на плажа.
Той беше мъдър смел и мил..... благороден.
От момента, в който го видях за първи път, Знаех това...
че никога не съм срещала мъж като него преди.
И тогава осъзнах, че е различен от всеки друг мъж, когото съм срещала преди...
защото... изобщо не беше мъж. Той беше Бог.
Влюбила си се в Бог? .. Харесва ми...
Като Исус?
Не като Бог,....а Бог. Пърси...
...историите...
които ти разказвах за гръцките богове героите и чудовищата са истински.
- Мамо.... - В тези истории съм ти разказвала
за това как боговете и смъртните
понякога имат деца заедно... - Мамо, моля те, спри.
...деца, наречени полубогове... - Мамо!
...понякога те са известни като нечистокръвни.
Така ме нарече и чудовището. Мамо, какво става?
Ти си нечистокръвен.
И нечистокръвните не са в безопасност на този свят.
Когато достигнат определена възраст и започват...
да разбират какви са, и ужасни сили са привлечени към тях.,
които искат да им навредят, преди да са станали достатъчно силни, за да отвърнат на удара.
Това е, което си почувствал
и това винаги е било част от това, което си., аз просто ...
Защо ми казваш това?
Пърси, знам че ти е трудно да го разбереш,
но трябва да ми повярваш че това е истинско.
Не, това е лудост. Аз не съм Бог. Нещо не е наред с мозъка ми.
Разбирам, че съм странен., повярвай ми, разбирам те.,
но се страхувам, че нещо може наистина да превъртя
- О, скъпи, не... И сега ми разказваш историйки.,
сякаш ще оправиш нещата?
Е, аз не съм вече бебе! Знам, че чудовищата не съществуват.,
знам, че няма такова нещо като богове., и знам със сигурност
че няма такива неща като полубогове.
Кой е там?
Г-Жо Джаксън? Гроувър съм - Гроувър ли?
Това време е деликатно. Може ли някой да отвори вратата?
Какво прави той тук? Не искам да го виждам. Чакай, Мамо....
Помолих те да ме оставиш за през нощта, и ми каза че ще се видим на сутринта.
Съжалявам, подраних.,нямах избор.
Нещата се промениха., всичко това се развива много по-бързо
отколкото очаквахме. - Бързо ли?
Трябваше да ми го кажеш преди това....
Не искам да слушам Гроувър?
Пърси.
- Добре,искам да кажа че нещо идва... - Гроувър.
...и знам, че звучи наистина лошо... - Гроувър?
...но най-важното нещо е да не се паникьосвате.
Не се паникьосвам.
Гроувър! - Чудесно! Аз също определено не се паникьосвам.
Чувствам се много добре и се справям много добре досега...
Гроувър! - Какво?
Гроувър, защо имаш кози крака ?
О, това е...
О, Боже, тя не ти е казала за това...
- Не си му казала за мен? Подранил си.
Важното е да не се паникьосваме.
Ще продължим в колата. Да вървим.
Работата ми беше да те напътствам до този момент.
Винаги е емоционално влакче в увеселителен парк за един млад полубог,
така че осигуряването на система за подкрепа е наистина.... - Кой си ти?
- Аз съм Гроувър. Аз съм най-добрият ти приятел - Какво си ти?
- Аз съм Сатир. А аз съм твой защитник. - Ти си ми защитник?
Ако не те бяха хванали и изгонили от училище,
нямаше да оцелееш през нощта.
Каквото ни преследва сега лесно щеше да те намери там.
Съжалявам.
Обикновено усещам, че идва опасност. на километър, но този път...
Никой от нас не видя Додс да идва.
Значи си знаел.
Това, в което Додс се превърна,значи си видял?
- Защо не каза нищо? - Видях част от него.
Мъглата я скри дори от нас докато не стана твърде късно.
Мъгла? Какво е мъгла?
Мъглата. Това е воалът, който крие магическият свят от човешкия свят.
Краката ми. Крилата на Додс. Дори отсъствието на Додс,
но не трябва да бъде скрито от мен. Това никога не се е случвало.
Нещо могъщо действа тук.
Колкото по-скоро стигнем до лагера, толкова по-добре...
Не си ли му казала за лагера? - Още не, не.
Лагерът е убежище. за нечистокръвните.
Безопасно място, където може да научиш
кой си ....и какъв е светът от другата страна на мъглата.
Не е далеч, всъщност., малко след завоя.
Мамо, за какво друго не сме говорили?
Какво още не си ми казала?
Това Минотавър ли беше?
След като атаките започнат, те никога не спират. Додс беше само началото.
Този е следващият. Той е брутален. Той е безмилостен.
Все още е зад нас.
Митомагичните карти са били тренировъчни.
Всичко е тренирано за това, което все още е пред теб.
Какво има пред мен?
- Момчета. - Да?
Всъщност съм на 24. - Почакай, моля те.
Всички добре ли са?
-Да, добре съм. - Добре.
Насам!
Пристигнахме. Това е границата. Никакви чудовища не могат да я прекосят.
Пърси ще бъде в безопасност от другата страна.
"Пърси ще бъде..." Няма ли всички да сме в безопасност?
Гроувър, поверявам ти защитата на сина ми, моля те
Не се тревожете, Г-жо Джаксън., Пърси ще бъде в безопасност в лагера...
Закълни се.
- Какво става? Закълни се, Гроувър!
Пази го от всички. или всичко, което идва за него.,
който иска да му навреди, по един или други начин.
- Разбираш ли ме? - Кълна се!
- Трябва да тръгвам, скъпи. - Да тръгваш ли? Какво искаш да кажеш с това?
Не мога да дойда с теб.
- Защо не можеш? - Защото е човек.
Сега трябва да си смел.
Помни какво съм те учила Спомни си историите, които ти разказах.
- Особено историите, които ти разказвах.. - Не.
- Ти си всичко... - Няма начин! Мамо, няма да те оставя!
Персей! Чуй ме.
Ти...
не си въобразяваш.
Ти си специален.
Ти си чудо.
И си Мой син.
Дръж се здраво.
Смело в бурята.
Обичам те.
Трябва да се движим.
- Дай ми палтото си. - Защо? Какво ще правиш?
Мирише на нечиста кръв., по това те следи?
- Точно така. - Така че, ако те подуши
в две посоки едновременно, може би ще мога да го объркам.,
и да ви спечеля време, за да се измъкнете.
- Мамо, моля те, недей.... -Хей!
Всичко ще е наред.
Давай! Сега!
Хей! Виж!
Хайде. Хайде.
Не, не, не, не, не.....
Мамо!
Пърси! Пърси, не!
Той добре ли е?
- Сам? - Как е възможно това?
- Да. -Да, Той е добре.
и това трябва да е той.
Тихо, Анабет.
Събужда се... ...дайте му малко пространство, моля.
Добре дошъл в лагера, Пърси Джаксън.
Очаквахме ви.
Превод и Субтитри https://subsland.com/ maniivanov
Нека игрите започнат!
Беше важно, да дойда тук, защото баща ми е Бог.
И сега отивам да го намеря.