Heltefærd er verdensændrende begivenheder. De har skabt og tilintetgjort imperier.
Rettet på menneskehedens kurs.
En færd er noget helligt.
Og at få tildelt en indebærer samtaler med selve guderne.
Man kan ikke undgå uhyrer helt. De forekommer oftere, end man tror.
Det handler om at få øje på dem, før de får øje på dig.
Det er en fornøjelse at møde dig, søn af Poseidon. Jeg hedder Medusa.
Medusa tilbød at redde min mor, hvis jeg gav hende jer to.
- Hvad sagde du? - Jeg skar hendes hoved af.
Percy, man kan ikke sende Medusas hoved til Olympen.
-Hvorfor ikke? - Fordi guderne ikke bryder sig om det.
PERCY JACKSON OG OLYMPERNE
Klar?
- Du skal give slip. - Det kan jeg ikke.
Jo, det kan du godt. Du må bare prøve.
- Jeg har jo prøvet. - Nej, du har ej.
Vi har altså stået her i et kvarter.
Kom nu. Bare gør det én gang med mig.
Kan vi ikke tage hjem?
Percy, vi har betalt for timen.
Jeg ville jo ikke bede dig om det, hvis det var farligt.
Det kan godt blive farligt for dig, hvis ikke du lærer det.
En dag kan det blive meget vigtigt,
og så er jeg der måske ikke til at hjælpe, så du er nødt til at lære det.
- Træk vejret. - Hvad?
Bare træk vejret, mor.
Det siger du altid, jeg skal gøre.
Du vil altid være her.
Mor?
Mor!
Hej igen, lille helt.
Hvilken slags ballade er du nu havnet i?
Et forbudt barn tiltrækker opmærksomhed.
Men en forbudt helt? De tiltrækker undergang.
Hun er på vej.
Sover du?
Ja.
Du og Thalia stod hinanden nær, ikke?
Jo.
Hvordan var hun?
Hvorfor?
Hun var det sidste forbudte barn inden mig, ikke?
Hun var nok oppe imod noget lignende.
Hun var hård.
Hun vidste, hun var et forbudt barn, men var ligeglad.
Da Luke og Thalia fandt mig, holdt Luke af mig med det samme.
Men Thalia... ville have, at jeg gjorde mig fortjent til det.
Er det derfor, du er efter mig?
Skal jeg også fortjene det?
Ja. Måske.
Det giver ikke rigtigt mening, synes jeg.
Hvad giver ikke mening?
Måden, I taler på. Måden, guderne vil have os til at tænke på.
Brænde offergaver for at få forældres opmærksomhed.
Banke Clarisse for at få min far til at indrømme, han er min far.
Sådan burde det ikke fungere.
Ens nærmeste bør ikke behandle en på den måde.
Vil du vide, hvordan jeg egentlig endte op alene?
Først var jeg en gave til min far.
Sådan fungerer det med Athene.
Vi fødes fra en af hendes tanker
og gives til en partner, hun føler sig knyttet til.
I en periode blev jeg behandlet som en gave.
Min far passede på mig.
Han elskede mig.
Det vidste jeg.
Så mødte han en kvinde.
De fik deres egne børn.
Og for hende var jeg ikke en gave.
Jeg var et problem.
Så jeg gik min vej.
Jeg var syv.
Det er ikke guderne, der tænker sådan. Det er alle.
Men med guderne er der dog regler.
Udviser man respekt, støtter de en uanset hvad.
Er du vågen?
Nu er jeg. Mange tak.
Alt vel?
Han bliver gnaven, når han ikke får nok søvn.
"Han bliver gnaven, når han ikke får nok ..."
Hold da op.
Du har aldrig rejst med ham før.
Lidt anderledes end en hovskisnovski kostskole.
Du kan selv være hovskisnovski. Hvad betyder hovskisnovski?
Jeg må spise noget.
Vi er i Los Angeles om to dage.
Det er tid nok til at nå underverdenen.
- Må jeg stille et dumt spørgsmål? - Har du behov for, jeg gør grin med dig?
Lad høre.
Jeg har aldrig været i Los Angeles før.
Jeg går ud fra, I heller ikke har været i Los Angeles.
Hvordan ved vi, hvor vi skal hen?
Aner det ikke.
Men det er trin 37, og vi er kun ved trin fire.
Den tid, den sorg.
- Endnu et dumt spørgsmål ... - Ej.
"Du formår ikke at redde det, der er vigtigst i sidste ende."
Jeg fortalte, at Oraklet sagde, at færden ville slå fejl. Ingen har nævnt det siden.
Det lader til, at vi bør tage det lidt mere alvorligt.
Hey.
Se lige det der.
- Er de ... - Kentaurer.
Ingen ved, at de er der.
Der plejede at være flokke af dem over alt.
Hvad skete der med dem?
Mennesker.
For nogle tusinde år siden forsvandt... guden for den vilde jagt Pan.
Fordi Pan ikke kan beskytte den naturlige verden,
har mennesker forsøgt at ødelægge den lige siden.
De mest tapre satyrer melder sig frivilligt til at blive søgere,
der skal finde Pan.
Ingen af dem er vendt tilbage.
Din onkel, vi fandt hos Medusa, Ferdinand.
Var han en søger?
Oraklet sagde ikke, færden ville slå fejl.
"Formår ikke at redde det allervigtigste." Det kan betyde alt muligt.
Sådan fungerer spådomme. Sådan fungerer skæbnen.
Det kan betyde alt muligt.
Jo mere man prøver at forstå det, desto sværere bliver det at forstå.
Til tider må man bare lade det komme, når tiden er inde.
Undskyld mig. Jeres billetter, tak.
Er I i kabine 17B?
Gider I forklare det her?
Vent. Tror du, at vi gjorde det der?
Gjorde I?
Hvordan skulle vi? Og hvorfor?
Da vi gik hen for at spise morgenmad, var alt intakt.
Vi ved ikke, hvordan det er sket.
Vi har et vidne, der siger, at hun hørte et vindue blive knust,
- og så hørte hun barnestemmer. - Ej altså.
Hvornår forlod I kabinen?
Er vi anholdt?
Den tone bruger du ikke med mig, lille pige.
Er vi anholdt?
Nu slår vi bare tiden ihjel,
indtil vi finder ud af, at han er en varulv, ikke?
Toget ankommer til St. Louis Gateway station om ti minutter.
- Jeg tror ikke, at han er et uhyre. - Svært at sige.
Hvis ikke han er et uhyre, hvad foregår der så?
- Hvorfor skulle man ødelægge vores kabine? - Måske ledte man efter noget.
Vi har ingenting.
Det er folk, der tror, du stjal Zeus' mesterlyn, nok ikke enige i.
Nej.
De kan jo ikke finde noget, vi ikke har.
Uanset hvad skal vi ikke bruge dagen på at besvare spørgsmål på en politistation.
Vi må væk, før vi bliver forsinkede.
Må jeg sidde her?
I stakler.
Jeres forældre er her ikke, vel?
Ikke også, min øjesten?
Børn bliver så bange, når de er alene.
Bare rolig. Jeg er mor. Jeg ved, hvor bange I må være.
Undskyld mig. Gider du give os noget plads?
Jeg tror ...
Jeg tror, du gør dem nervøse.
I skal vide,
at jeg faktisk ikke tror, at I stod bag den redelighed.
Jeg ville bare have et øjeblik alene med jer.
Der er visse ting, I må forstå ...
Der er noget på din jakke.
Det ligner ...
Det ligner glas.
Vinduerne blev ikke knust indefra.
De blev knust udefra og ind.
Ja, min kære.
Jeg ved det godt.
Du er utålmodig.
Men vi er der næsten.
Det er ikke jeres skyld.
Men desværre
må I i dag taget stødet for jeres forældres fejl.
Hør her, dame.
Jeg tror godt, jeg ved, hvad du er.
Vi har mødt en del uhyrer som dig og givet dem alle endefuld.
Uhyrer som mig?
Tja...
...selvfølgelig er de ligesom mig.
De var mine børn.
Børn?
Hvad skal det betyde?
Uhyrernes moder.
Echidna.
Uhyre.
Det er et besynderligt ord
i betragtning af, at min bedstemor er din oldemor,
og det her altid har været en familiehistorie.
Men i min optik
er halvguden altid det farligste væsen.
Forstyrrende.
Voldeligt.
Om jeg eksisterer for noget,
så er det for at stå i vejen for uhyrer...
...som jer.
Den lille her, hun er bare en lille kær hvalp.
I dag...
...bliver I hendes bytte.
Er I bange endnu?
Det gør ikke noget. Frygt er helt naturligt.
Og det er altafgørende for jagten.
Jeres frygt, jeres tvivl.
Jeres forvirring.
I måtte forstå, hvad der skete,
så hun kunne få færten af jer.
Så hun kunne lære og udvikle sig, fordi
det gør en god mor for sine børn.
Det kender I jo ikke til.
I burde løbe jeres vej nu.
- Nej, kæreste! - Løb!
Du der! Stop!
Stop!
Fjollede pige.
Du blev for ivrig.
Det må vi arbejde på.
Stop!
Hallo!
Percy.
- Åbn døren! - Kom tilbage og åbn døren!
Hvad er det?
En brod.
Ved du, hvilke uhyrer der har dem?
Nej, men ikke et godt et af slagsen.
- Er alt i orden med dig? - Det tror jeg. Hvorfor?
Tror I, den er giftig?
- Åbn så den dør! - Jeg ved det ikke.
- Kom så! - Hallo!
Vi må væk.
Toget foretager et ikke planlagt stop. Bliv venligst siddende på jeres pladser.
Hvorfor følger den ikke efter?
Echidna sagde, at det, hun havde i barnevognen, var ungt.
Det bliver i nærheden af moren.
Hun lærer at jage.
Det her må være selve jagten.
Vi kan ikke løbe fra dem for evigt. Det behøver vi heller ikke.
- Vi må bare finde et sted at gemme os. - Et trygt sted.
Ved I, hvor vi kan finde sådan et?
Det gør jeg.
Et fristed, der er dedikeret til Athene,
bygget af et af hendes halvgudebørn.
Er der et Athene-tempel skjult et sted midt i St. Louis?
Ja.
Men det er ikke godt skjult.
Den er 192 meter bred, 192 meter høj, begge med højeste nøjagtighed.
Den har ingen intern støtte.
Hver side balanceres perfekt op mod den anden.
Buen opretholdes af symmetri.
Den holdes oppe af matematik.
Og den er jordskælvssikker, så Poseidon kan ikke ødelægge den.
- Fedt. - Undskyld mig.
Sådan her viser man Athene sin kærlighed.
Et monument over perfektionens kraft.
Også over andre ting.
Du taler om, hvad mennesker ønsker, stedet her skal stå for.
Jeg taler om, hvad det faktisk er.
Det er fint.
Vi er trygge her, ikke?
Ingen uhyrer kan træde herind. Ikke engang Echidna.
- Vi er trygge. - Godt.
Nå, men siden vores tog eksploderede,
ser jeg, om vi kan få billet til et andet.
Vi kan ikke blive her for evigt.
Bare fordi vi er bytte, behøver vi ikke være hjælpeløse.
Han kan ikke lide, når folk lægger sig ud med dyr.
Ja.
Det ved jeg.
Jeg skulle ikke have snerret af ham. Jeg ...
Jeg ved det godt.
Nå, så det her er din mors hjem.
Mon hun er her?
Øjeblik, jeg skal lige på potten.
Flot.
Det er mit talent.
Du havde vel ret, forresten.
Vi behøvede et trygt sted, og din mor havde et.
Vi var heldigvis i den rette by.
Held eller skæbnen?
Du tror, det er noget, jeg forestiller mig.
At jeg fortæller mig selv, min mor bekymrer sig, fordi det er lettere.
Det har jeg ikke sagt.
Jeg har altså kun været halvgud siden... forrige lørdag.
Hør ikke på mig.
Det her er jo min mors hjem,
men... et tempel er et tempel.
Du kan jo sige hej til din far.
- Ellers tak. - Det kan da ikke skade.
Det der med din mor ...
Jeg forstår det godt. Det er noget andet. Det fungerer for dig. Men med min far ...
Jeg vil ikke have noget af ham. Han har fået sin chance.
Du har jo gjort mere for mig over de sidste par dage,
end min far har hele mit liv.
Hvis jeg skal vælge hold ...
Pas på. Du var lige ved at kalde mig din ven.
Et sted her i nærheden griner Oraklet af os, men altså ...
- Percy! - Hvad skete der?
Jeg tror, at brodden var giftig.
Jeg har en ide. Hjælp mig.
Okay.
Vandet helbredte dig i lejren. Det burde også virke mod gift.
Jeg tror, at det virker.
Super beslutning.
Eller måske ikke.
Måske skal det være fersk- eller saltvand, før Poseidon kan helbrede ham.
- Vi må indenfor igen. - Nej, bliv ved med at forsøge.
Det virker jo ikke, og hun er på vej.
Vi får Percy indenfor og går hen til templets alter.
Alter? Hvor er der et alter?
Det højeste punkt, den bedste udsigt.
Men hvad skulle det hjælpe?
Vi skal hen til alteret og bede min mor om hjælp.
Vi måtte jo ikke bede om hjælp.
Kom så. Lad os komme væk.
Hørte I det?
Hørte hvad?
Lige meget. Kom så.
Sæt jer venligst på jeres pladser. Sporvognene kører om lidt.
Hvad var det? Hvad hørte du?
Hun talte til dig.
Det gjorde Alecto også med mig på museet i New York.
Hvad sagde hun?
Var det kimæren?
Jeg tror... at det var kimæren.
Hvordan kunne kimæren komme herind?
- Hvordan kan noget uhyre komme herind? - Annabeth?
Det er jo et fristed. Athene måtte have budt hende indenfor,
- men hvorfor? - Annabeth!
Hvad sagde Echidna til dig?
Hun sagde, at min uforskammethed sårede min mors stolthed.
Og at det ville blive min undergang.
Uforskammethed? Hvad ...
Medusas hoved.
Jeg gjorde min mor flov.
Men jeg sendte hovedet til Olympen.
- Jeg underskrev notatet. - Og jeg gik med på den.
Det gjorde hende flov.
Og nu er hun sur.
Hvad skal vi gøre?
Hun hjælper os ikke, når vi når toppen.
Nej. Jeg mente, hvad skal vi gøre ved Echidna og kimæren?
De vil være lige bag os.
Vi har ikke meget tid. De kan være her hvert et øjeblik.
Og hvis min mor ikke vil beskytte os,
så må vi bare kæmpe heroppe.
Åh nej.
Vi må få alle ud herfra.
Opmærksomhed. Opmærksomhed.
- Alle på en række. - Du og Percy følger efter dem.
Nej, vi opdeler os ikke.
Grover, kom nu.
Nej. Nej, nej, vi kommer ud herfra sammen.
Så klarer vi den ikke. Kimæren er halvgudedræberen.
Nogen må blive og sinke hende for at give alle mere tid.
Kom så.
Hjælp ham ned af trappen og få ham til floden.
Og I stopper først, når I når til Hades,
og når du har mesterlynet, forstået?
Gå nu.
Vent.
Tag det her.
Vent!
- Percy! - Nej, Percy!
Percy, kom nu!
Gør det ikke. De slår dig ihjel.
Poseidon har aldrig hjulpet mig.
- Han kommer ikke til at begynde på det. - Percy!
Jeg ville ikke have nået til Hades.
Percy? Percy, kom nu.
Men det kan I.
Nu kommer I til det.
Percy!
- Percy, kan du høre mig? - Percy, du kan ikke gøre det på egen hånd.
Det slutter her, min kære.
Kæmp ikke imod.
Du gør hende bare vred.
Så uretfærdigt.
Du havde jo ikke en chance.
Hvis bare nogen havde bekymret sig nok til at give dig en.
Du er bange.
Det skal nok gå, Percy.
Din far sendte mig for at fortælle dig,
at det nok skal gå.
Bare træk vejret.
Din far er her.
Han har altid været her.
Det er så svært for ham ikke at hjælpe dig.
At se dig have det vanskeligt. Det er så svært for os alle.
Men han er her.
Og han er virkelig stolt af dig.
Stol på ham.
Stol på dig selv.
Bare... træk vejret.
PERCY JACKSON OG OLYMPERNE
Min mor fortalte mig ofte disse historier.
Percy, rejs dig så.
Hun sagde, at guderne behandler hinanden sådan.
At de var den slags familie.
Tekster af: Nicklas Kingo Malta Rasmussen