Etsintäretket ovat merkittäviä. Ne ovat imperiumeja luovia ja kukistavia.
Ne ovat muuttaneet ihmiskulttuurin suuntaa.
Etsintäretki on pyhä asia.
Sen saaminen on vuoropuhelua -
itse jumalten kanssa.
Hirviöiltä ei voi täysin välttyä. Ne ovat yleisempiä kuin uskot.
Juju on siinä, että huomaa ne ensin.
Hauska tavata, Poseidonin poika. Olen Medusa.
Medusa tarjoutui pelastamaan äitini, jos luovutan teidät kaksi.
- Mitä vastasit? - Leikkasin häneltä pään.
Et voi lähettää Medusan päätä Olympokseen.
-Miksen? - Jumalat eivät pidä siitä.
PERCY JACKSON JA OLYMPOSLAISET
Valmiina?
- Sinun täytyy irrottaa, Percy. - En voi.
Kyllä voit. Sinun pitää vain yrittää.
- Minä yritin. - Etkä yrittänyt.
Olemme olleet samassa asennossa vartin.
Tehdään se kerran yhdessä.
Voimmeko mennä nyt kotiin?
Maksoimme tästä tunnista.
En pyytäisi sinua tekemään tätä, jollei se olisi turvallista.
Voit joutua vaaraan, jos et osaa tätä.
Jonain päivänä tämän osaaminen voi olla todella tärkeää,
enkä ehkä ole silloin auttamassa, joten minun on varmistettava, että osaat.
- Hengitä. - Mitä?
Hengitä vain, äiti.
Noin sinä sanot aina minulle.
Olet aina kanssani.
Äiti?
Äiti!
Hei taas, pikku sankari.
Mitä soppaa keittelet nyt?
Kielletty lapsi kiinnittää huomion.
Kielletty sankari taas vetää puoleensa tuhoa.
Hän on tulossa.
Hei, nukutko?
Nukun.
Sinä ja Thaleiahan olitte tosi läheisiä?
Niin.
Millainen hän oli?
Miksi kysyt?
Hänhän oli viimeinen kielletty lapsi ennen minua?
Hänen on täytynyt kokea samoja juttuja.
Hän oli kova.
Hän tiesi kyllä olevansa kielletty, hän ei vain välittänyt.
Kun Luke ja Thaleia löysivät minut, Luke huolehti minusta heti.
Thaleia pakotti minut ansaitsemaan sen.
Siksikö olet minulle ankara?
Pitääkö minunkin ansaita se?
Ehkä.
Tuo ei oikein käy järkeeni.
Mikä ei käy järkeesi?
Se, miten te kaikki puhutte.
Se, mitä jumalat haluavat uskotella.
Täytyy polttouhrata saadakseen vanhemman huomion.
Täytyy piinata Clarissea -
vain saadakseni isäni myöntämään isyytensä.
Ei sen niin pitäisi mennä.
Läheisten ei kuulu kohdella sillä tavalla.
Haluatko tietää, miten päädyin yksin tielle?
Olin alussa lahja isälleni.
Niin se menee Athenen kanssa.
Synnymme hänen ajatuksestaan -
ja meidät annetaan kumppanille, johon hän kokee yhteyttä.
Ja jonkin aikaa minua kohdeltiin kuin lahjaa.
Isäni huolehti minusta.
Hän rakasti minua.
Tiesin sen.
Sitten hän tapasi naisen.
He saivat omia lapsia,
enkä ollut naiselle lahja.
Olin ongelma.
Joten lähdin.
Olin seitsemän.
Eivät jumalat ajattele noin.
Vaan kaikki.
Jumalten kanssa sentään tietää säännöt.
Saatuaan kunnioitusta he puolustavat, tuli mitä tuli.
Oletko hereillä?
No, nyt olen. Kiitos.
Oletko kunnossa?
Hän on tosi kärttyinen, kun ei nuku tarpeeksi.
"Hän on tosi kärttyinen, kun ei nuku..."
Et ole ennen matkannut hänen kanssaan.
Vähän erilaista kuin hienossa sisäoppilaitoksessa.
Kuka on hieno? Sinä olet. Mikä on hieno?
Taidan tarvita ruokaa.
Parin päivän päästä ollaan Los Angelesissa.
Hyvissä ajoin ennen Alamaailman aikarajaa.
Saanko kysyä jotain tyhmää?
Näytät kerjäävän herjaamista.
Anna tulla.
En ole käynyt Los Angelesissa.
Kumpikaan teistäkään ei kai ole.
Mistä tiedämme, minne menemme?
Ei aavistustakaan.
Mutta se on askel 37 ja olemme nelosessa.
Mietitään sitä sitten.
- Typerä jatkokysymys... - Hei.
"Etkä turvaan saa lopulta kaikkein tärkeintä."
Kerroin Jerseyssä Oraakkelin sanoneen retken epäonnistuvan.
Siitä ei ole puhuttu enää.
Siihen pitää kai suhtautua vähän vakavammin.
Hei.
Kappas vain.
- Ovatko nuo...? - Kentaureja.
Kukaan ei edes tiedä niistä.
Niitä oli ennen laumoittain kaikkialla.
Mitä niille tapahtui?
Ihmiset.
Tuhatkunta vuotta sitten metsän jumala,
Pan, katosi.
Ja kun hän ei ole enää suojelemassa luontomaailmaa,
ihmiset ovat yrittäneet murentaa sitä.
Urheimmat satyyrit tarjoutuvat Etsijöiksi,
jotka yrittävät löytää Panin.
Yksikään ei ole palannut.
Löysimme setäsi Ferdinandin Medusan luota.
Oliko hän Etsijä?
Oraakkeli ei sanonut retken epäonnistuvan.
Viimeinen lause voi tarkoittaa monia asioita.
Niin profetiat ja kohtalo toimivat.
Se voi tarkoittaa monia asioita.
Mitä enemmän yrität ymmärtää, sitä vaikeampaa se on.
Joskus viestin on annettava selkiytyä omalla painollaan.
Anteeksi. Matkaliput, kiitos.
Oletteko hytissä 17B?
Haluatteko selittää?
Luuletko meidän tehneen tämän?
Teittekö?
Siis miten? Ja miksi?
Kun lähdimme aamiaiselle, kaikki oli entisellään.
Emme tiedä, miten tämä tapahtui.
Meillä on todistaja, joka sanoo kuulleensa ikkunan hajonneen -
- ja lasten ääniä. - Älä nyt.
Mihin aikaan lähditte hytistä?
Onko meidät pidätetty?
Minulle ei kannata puhua noin, typykkä.
Onko meidät pidätetty?
Tapamme siis vain aikaa,
kunnes selviää, että tuo mies on ihmissusi tai jotain.
Saavumme St. Louisin terminaaliin -
- 10 minuutin kuluttua. - Tuskin hirviö.
Vaikea sanoa.
Jos hän ei ole hirviö, mitä täällä tapahtuu?
Miksi kukaan tuhoaisi huoneemme?
Ehkä he olivat etsimässä jotain.
Meillä ei ole mitään.
He, jotka luulevat sinun vieneen mestarisalaman, ovat ehkä eri mieltä.
Aivan.
Eivät he löydä jotain, mitä meillä ei ole.
Emme kuitenkaan vietä päivää vastaillen kysymyksiin -
St. Louisin poliisiasemalla.
Meidän täytyy selviytyä ennen kuin tämä viivyttää.
Saanko istua?
Reppanat.
Vanhempanne eivät taida olla mukana.
Vai kuinka, kulta?
Eikö lapsia pelota olla ihan yksin?
Ei hätää. Olen äiti. Tiedän, kuinka peloissanne varmaan olette.
Anteeksi. Saisimmeko vähän tilaa?
Sinä taidat -
hermostuttaa heitä.
Haluan sanoa,
etten usko sen sotkun olevan teidän tekosianne.
Halusin vain viettää hetken nelistään.
Teidän on ymmärrettävä joitakin asioita...
Sinulla on jotain takillasi.
Se näyttää...
Lasilta.
Kukaan ei rikkonut ikkunoita hytin sisäpuolelta.
Ne rikottiin ulkopuolelta.
Niin, kulta.
Tiedän.
Olet malttamaton.
Mutta kohta ollaan perillä.
Tämä ei ole teidän syytänne.
Mutta valitettavasti -
teidän on tänään kannettava vanhempienne virheiden taakka.
Kuule, rouva.
En tiedä, kuka olet, mutta taidan tietää, mikä olet.
Olemme törmänneet kaltaisiisi hirviöihin ja kaikki joutuivat luovuttamaan.
Kaltaisiini hirviöihin?
No...
Tietenkin he ovat kaltaisiani.
He olivat lapsiani.
Lapsiasi?
Mitä tuo tarkoittaa?
Hirviöiden äiti.
Ekhidna.
Hirviö.
Omituinen sana,
kun isoäitini on isoisoäitisi -
ja tämä on aina ollut sukutarina.
Mutta minun silmissäni -
puolijumala on vaarallisempi olento.
Häiritsevä.
Väkivaltainen.
Jos jonkin vuoksi elän,
niin seisoakseni sellaisten hirviöiden tiellä -
kuin te.
Pikkuiseni on vielä ihan pieni, hellanlettas sentään.
Tänään -
olette hänen saaliinsa.
Pelottaako jo?
Ei hätää. Se on luonnollista.
Se on myös olennaista saalistuksessa.
Pelkonne. Epäilyksenne.
Hämmennyksenne.
Teidät piti saada ymmärtämään, mitä oli meneillään,
jotta hän voisi jäljittää hajun.
Jotta hän voisi oppia ja kasvaa, koska -
sen hyvä äiti antaa lapsilleen.
Sehän on teille vierasta.
Teidän kannattaa nyt paeta.
- Ei, kulta! - Menkää!
Pysähtykää!
Seis!
Hupsu tyttö.
Menit asioiden edelle.
Hillitään sitä.
Seis!
Percy.
- Ovi auki! - Takaisin tänne ja ovi auki!
Mikä tuo on?
Pistin.
Tiedätkö, millaisella hirviöllä on tuollainen?
En tiedä. Ei varmaan millään hyvällä.
- Voitko ihan hyvin? - Kyllä kai. Miten niin?
Uskotko sen olevan myrkyllinen?
- Ovi auki, heti! - En ole varma.
Avatkaa nyt.
Pakko liikkua.
Juna joutuu pysähtymään. Pysykää omilla paikoillanne...
Miksei se jahtaa enää?
Ekhidna sanoi piilottelemansa olennon olevan nuori.
Se ei lähde liian kauas äidistään.
Se opettelee saalistusta -
ja tämä vaikuttaa siltä.
Emme pärjää heille kovin kauaa.
Meidän ei tarvitse.
Tarvitaan turvallinen piilopaikka.
Jokin turvapaikka.
Mistähän sellainen löytyisi?
Minä tiedän.
Athenelle omistettu pyhäkkö,
jonka yksi puolijumala-lapsista rakensi kauan sitten.
Onko keskellä St. Louisin keskustaa -
piilossa athenelainen temppeli?
On.
Paitsi ettei se ole kovin piilossa.
Se on 630 jalkaa leveä ja 630 jalkaa korkea, molemmat tuuman tarkkuudella.
Sillä ei ole sisäistä tukea.
Kumpikin sivu on asetettu täydelliseen tasapainoon toistaan vasten.
Kaarta kannattelee symmetria.
Matematiikka.
Ja se kestää maanjäristyksen, joten Poseidon ei voi tuhota sitä.
- Kiva. - Anteeksi.
Näin Athenelle osoitetaan rakkautta.
Monumentti täydellisyyden voimalle.
Se on monumentti muullekin.
Te puhutte siitä, mikä ihmiset haluavat tämän olevan.
Minä siitä, mikä se oikeasti on.
Ihan sama.
Olemmehan turvassa täällä?
Hirviöt eivät pääse sisään. Ei edes Ekhidna.
- Olemme turvassa. - Hienoa.
Kun junamme kerran räjähti,
katson, saisimmeko liput johonkin toiseen.
Emme voi jäädä tänne ikiajoiksi.
Saaliina olon ei tarvitse tarkoittaa avuttomuutta.
Hän ei pidä siitä, kun eläinten kanssa pelleillään.
Niin.
Tiedän.
Ei olisi pitänyt äkäillä, minä vain...
Tiedän.
Tämä on siis äitisi koti.
Onkohan hän paikalla?
Tulen kohta! Käyn vain vessassa!
Kiva.
Minulla on kyky.
Olit muuten kai oikeassa.
Tarvitsimme turvapaikan ja äidilläsi oli sellainen valmiina.
Mikä tuuri, että osuimme oikeaan kaupunkiin.
Tuuri vai kohtalo?
Tiedän, että uskot minun kuvittelevan.
Että uskottelen äitini välittävän minusta, koska niin on helpompaa.
En sanonut niin.
Olen ollut puolijumala vasta viime lauantaista asti.
Älä minua kuuntele.
Tämä on äitini koti,
mutta temppeli on temppeli.
Ehkä voisit tervehtiä isääsi, kun olemme täällä.
Ei kiitos.
Mitä haittaa siitä olisi?
Sinun ja äitisi juttu,
tajuan sen. Se on erilainen. Se toimii teillä. Mutta isäni...
En halua häneltä mitään. Hänellä oli tilaisuutensa.
Olet tehnyt viime päivinä hyväkseni enemmän -
kuin isäni koskaan.
Jos minun on jäätävä jonkun luo...
Varo.
Meinaat kai sanoa minua ystäväksi.
Jossain täällä Oraakkeli nauraa meille.
No, tiedäthän...
- Percy! - Mitä tapahtui?
Ne pistimet taisivat olla myrkyllisiä.
Minulla on idea. Tule auttamaan.
Vesi paransi sinut leirissä,
sen pitäisi tehota myös myrkkyyn, eikö?
Se taitaa tehota.
Hyvä idea.
- Tai sitten ei. - Ehkä veden pitää olla -
luonnossa virtaavaa, jotta Poseidon voi parantaa hänet.
- Meidän on mentävä takaisin sisälle. - Ei, täytyy jatkaa yrittämistä.
Tämä ei auta. Ja Ekhidna on tulossa.
Viemme Percyn sisälle ja menemme temppelin alttarille.
Alttarille? Missä siellä on alttari?
- Korkein kohta, paras näkymä. - Selvä,
mutta mitä hyötyä siitä on?
Menemme alttarille ja pyydämme äitiäni avuksi.
Luulin, ettemme pyydä apua.
Lähdetään liikkeelle.
Kuulitteko tuon?
Minkä?
Ei mitään. Tulkaa.
Kaikki paikoilleen. Vaunut ovat lähdössä liikkeelle.
Mitä se aiempi oli? Mitä kuulit?
Hän puhui sinulle.
Alekto teki tuota minulle museossa New Yorkissa.
Mitä hän sanoi?
Oliko tuo Khimaira?
Se taisi olla Khimaira.
Miten Khimaira edes pääsi tänne?
- Miten mikään hirviö pääsi? - Annabeth?
Olemme pyhäkössä. Athenen olisi pitänyt päästää hänet sisään,
mutta miksi hän tekisi niin?
Mitä Ekhidna sanoi sinulle?
Nenäkkyyteni haavoitti äitini ylpeyttä.
Ja se koituu kohtalokseni.
Nenäkkyys? Millainen...
Medusan pää.
Nolasin äitini.
Mutta minä lähetin pään Olympokselle.
- Minä allekirjoitin viestin. - Ja minä olin mukana.
Se nolasi hänet.
Nyt hän on vihainen.
Mitä me teemme?
Hän ei auta meitä, kun menemme huipulle pelastamaan Percyn.
Ei, kun mitä teemme Ekhidnan ja Khimairan suhteen?
He ovat vielä kannoillamme.
Meille ei jää paljoa aikaa. He tulevat hetkenä minä hyvänsä.
Ja jos äitini ei suojele meitä,
meidän täytyy käydä taistelu täällä.
Voi ei.
Kaikki pitää hätistää täältä.
Huomio, huomio.
- Kaikki jonoon. - Sinä ja Percy seuraatte heitä.
Mitä? Ei. Emme hajaannu.
Grover, älä viitsi.
Ei. Lähdemme yhdessä pois.
Emme selviä. Khimaira tappaa puolijumalia.
Jonkun on jäätävä hidastamaan häntä ja hankittava lisää aikaa.
Mennään.
Auta hänet alas portaita ja joelle.
Älkääkä pysähtykö ennen kuin olette Haadeksen luona,
ennen kuin olette saaneet salaman, onko selvä?
Menkää.
Odota.
Ota tämä.
Odota!
Percy!
Percy, ole kiltti!
Älä tee tätä. Sinut surmataan.
Poseidon ei ole koskaan auttanut.
Hän ei aikonut aloittaa nytkään.
En olisi päässyt Haadeksen luo.
Percy, ole kiltti.
Mutta te voitte päästä.
Ja nyt menette.
Percy!
- Kuuletko, Percy? - Et pysty tähän yksin.
Näin tämä päättyy, kulta.
Älä taistele vastaan.
Sinä vain suututat häntä.
Niin epäreilua.
Et mahtanut mitään.
Olisipa joku välittänyt tarpeeksi auttaakseen.
Olet peloissasi.
Ei hätää, Percy.
Isäsi lähetti minut kertomaan,
että kaikki on hyvin.
Hengitä vain.
Isäsi on täällä.
Hän on aina ollut täällä.
Hänen on vaikea pysyä etäällä,
seurata kamppailuasi. Se on vaikeaa meille kaikille.
Mutta hän on täällä.
Ja hän on hyvin ylpeä.
Luota häneen.
Luota itseesi.
Hengitä vain.
PERCY JACKSON JA OLYMPOSLAISET
Äiti kertoi näitä tarinoita jatkuvasti.
Percy, nouse. Tarkoitan sitä.
Hän sanoi jumalten kohtelevan toisiaan näin.
Tällainen perhe he ovat.
Käännös: Heidi Malin