V Jersey jsem vám vyprávěl, jak Orákulum řeklo, že výprava selže.
Na čem záleží nejvíc, nezachráníš.
To může znamenat spoustu věcí.
Nejdřív jsem byla dar pro otce. Tak to s Athénou chodí.
A nějakou dobu se ke mně choval jako k daru.
Můj otec měl spoustu příležitostí. Upřímně za posledních pár dní
jsi pro mě udělala víc, než můj otec za celý můj život.
Bacha, chystáš se mě nazvat svým přítelem.
Mám šanci zachránit svou mamku. Nesmí mě nic zastavit.
Tvůj otec je s tebou.
Vždycky byl.
Věř mu. Jen dýchej.
PERCY JACKSON A OLYMPANÉ
Dívají se na nás.
Jo.
Tak bychom asi měli vypadnout, nemyslíš?
POLICEJNÍ PÁSKA ZÁKAZ VSTUPU
Vogo, zírají přímo na nás.
Cože?
Pojď.
Najdeme Percyho.
- Annabeth... - Je naživu.
Vím to.
Percy!
Ahoj.
Mrzí mě, jak jsem tě strčil ze schodů.
Jen to slyším a zní to fakt strašně,
ale já... věděl, že nebudeš souhlasit a nebyl čas...
Takže...
nejsi tak mrtvej, jak jsme mysleli.
Překvápko.
Co se stalo?
Zkrátka musíme jet do Santa Monicy.
Jako teď hned?
Setká se tam se mnou můj otec.
Pomůže nám.
Dobře. Je tu jediný problém.
Policie si myslí, že jsme zavinili nehodu vlaku Amtrak
a pak způsobili tohle.
- Jdou po nás policajti? - Jo.
Nebude pak těžký dostat se do vlaku?
Nebo do autobusu?
Nebo do čehokoli, kde potřebuješ lístky?
Hele.
Myslím, že to bude těžší, než jsme si mysleli.
Přemýšlel jsem.
Já jsem mistrovský blesk neukradl. Vy taky ne.
Jsme si celkem jistí, že ho má Hádés,
ale nemohl ho ukrást sám.
Vůbec nevíme, kdo ho vlastně ukradl
nebo proč nebo kam až to sahá.
Došlo mi to jako poslednímu, co?
- Jo. - Fajn, takže...
když jsme vyrazili, úplně jsem se na to nesoustředil,
ale od té příhody v řece...
mám tak nějak jiný pocit.
Zachránil mě.
Můj táta.
Asi mě nikdy nenapadlo, že pro mě někdy něco udělá.
Tak bych to asi měl začít brát vážněji.
Auto.
To není auto, ale motorka.
Necháme ji projet. Pojďte.
Jen říkám, že se nesnažíme jen něco získat.
Myslím, že si musíme hrát i na detektivy.
Jo.
Proč se ke mně zas chováš divně? Já myslel, že už to máme za sebou.
- Nejsem divná. - To teda jsi.
Od doby, co jsme utekli od oblouku.
Chápu to.
Nemusí to nic znamenat.
Žes mě objala.
- Ach jo. - Jsme teď kamarádi.
Takový věci kamarádi dělají.
- Aspoň myslím. - Viděla jsem sudičky.
U oblouku jsem viděla tři sudičky a Atropos ustřihla nit.
A to je špatně nebo...?
Tři sudičky předou nit života všeho živého.
- Když nit přestřihnou... - Znamená to, že jeden z nás zemře.
- Všichni jednou zemřeme. - Brzy.
Je to varování.
Předzvěst.
Hele, musíme si o osudu něco objasnit.
Tři babky s klubkem nití nemůžou vědět, co se stane.
Co se stane, záleží na tom, co udělám já,
a já si můžu udělat, cokoli... chci.
Potřebujete pomoct?
Prosím?
Ptám se, jestli chcete pomoct.
Ne. Jsme v pohodě.
Ale díky za optání. Sbohem.
Moc v pohodě nevypadáte.
- Nic od vás nechceme? - Jo?
Protože máte fakt velký zpoždění.
Letní slunovrat je tu za pár dní.
A ačkoli bych strašně rád viděl vypuknout pořádnou válku,
jako tvůj velkej bratránek
bych ti asi měl trochu píchnout.
Bratránek?
- Arés. - Ty musíš být Athénina holka.
Vždycky si hraje na chytrolínku.
Proč byste nám pomáhal?
Jak vůbec víte, co tu děláme?
Protože dělám úplně to samý, co vy.
Zeus poslal hledat mistrovský blesk všechny svý děti.
Poslyšte, blbouni. Mám hlad.
Kousek odsud je slušná restaurace.
Jestli chcete pomoc, budu tam. Ale necourejte se.
Nebudu čekat věčně.
To byl můj bratranec?
Co je to za rodinu?
Pojďte.
RESTAURACE WHEELZ
Asi jsme tu správně.
Moment, zrovna začínám hádku na Twitteru.
Nic mi nedělá takovou radost jako starý dobrý
hádky na krev.
Hotovo.
Vaše výprava kiksne.
Zeptejte se, jak to vím.
- Nekiksne. - Ale jasně jo.
Zaprvé...
PODEZŘELÝ ZE ZMIZENÍ MATKY
Percy byl samý malér,
ale nikdy mě nenapadlo, že by byl schopný něčeho takového.
Kdo je to?
- Můj otčím. - A to ničení...
- Co dělá? - ...oblouku...
- Počkej si. - ...myslíte, že má
něco společného se zmizením vaší ženy?
Tak pokřivený dítě? Čeho by se neštítil?
- Cože? - Nářez, co?
FBI už šíří tvoje fotky.
Je to Camaro. Fakt jsem... jsme to auto měli rádi.
Strašně moc.
- Střih. - Zabiju ho.
Já věděl, že se mi budeš líbit.
Je jasný jak facka, že šance, že se vy tři idioti
prostopujete až do L.A. bez zatčení, je minimální.
Tak proč tu sedíte?
Když máte taky hledat mistrovský blesk,
neměl byste ho teda někde hledat?
Ani kapka strachu, co?
To je fuk. Ať se blesk najde nebo ne,
Zeus začne válku s Poseidónem tak jako tak.
Ne.
Orákulum řeklo, že když blesk vrátíme, žádná válka nebude.
To řekla? Nebo si to tak Cheirón vyložil?
Jo.
Jsi v naší famílii novej, kluku, takže ti povím, jak to funguje.
Než jsem se narodil, můj děda Kronos
sežral mý tety a strejdy.
Jo. Pak ho táta přinutil je všechny vyblít,
rozsekal ho na milion kousíčků a hodil je do bezedný jámy,
takže to tak nějak udalo budoucí směr.
Olympané bojují. Zrazujeme se. Bodáme se do zad.
Strčíme kohokoli ze schodů, abychom je předehnali.
A proto mám svou rodinu tak rád.
Táta ví, že svůj blesk zpátky nedostane beznadějnou misí.
Ví, že se blíží válka.
A vlastně mu to asi moc nevadí.
Asi má pocit, že je čas začít válku, tak budeme mít válku.
Není to super?
Úkol splníme.
A zastavíme válku.
Řekl jste, že nám pomůžete. Tak co?
Tak jo. Kousek odsud je zábavní park.
Nechal jsem tam svůj štít. Přineste mi ho
a dostanu vás do podsvětí do zítřejšího oběda
s plánem, jak proniknout do Hádova paláce.
Nechal jste tam štít? Zapomněl jste ho na kolotoči?
Tak hele. To švitoření mi na chvíli přišlo vtipný,
ale začíná mě to štvát.
Máme dohodu, nebo vás mám zabít,
abych se mohl v klidu najíst?
Dobře.
Výborně. Je tu ale háček.
Fakt ten štít potřebuju,
takže si tu nechám toho satyra jako záruku, že nezdrhnete.
- Cože? Ne. - Fajn.
Ani náhodou.
- Rozdělovat se nebudeme. - V pohodě.
Kdyby nás chtěl zabít, už by to udělal.
Můžu je doprovodit ke dveřím?
Hele. Nemluv s ním. Bude se tě snažit vytočit,
- dostat se ti do hlavy, nedovol mu to. - V pohodě.
Fakt.
Vím, co dělám.
Jděte. Doneste ten štít.
Až se vrátíte, budu tady.
VÍTEJTE VE VODNÍM SVĚTĚ
Moc hororů jsem neviděl,
ale tohle vypadá jako místo,
kterýmu bychom se měli vyhnout.
Já nikdy žádný film neviděla.
Takže ti budu muset věřit.
Nikdy?
Co myslíš tím „nikdy“, jako fakt nikdy?
Má to i jiný význam?
Pokud ani jeden z nás za pár dní nezemře,
měli bychom to napravit.
O hodně přicházíš.
Teď bychom si ale měli odbýt tohle.
Počkej, Percy, stůj.
- Co se to stalo? - Prostě se nehýbej.
Dej mi vteřinku.
Tamhle v tom zařízení
- je božský bronz. - Úchvatný.
Annabeth, co se děje?
Z božského bronzu je vyrobený tvůj meč.
Pokud jsi člověk, projde tebou bez újmy.
Pokud jsi příšera nebo polobůh...
- A co dělá tady? - To je skvělá otázka.
Je jasné, že to není obyčejný zábavní park.
- Postavil ho bůh. - Jaký bůh by stavěl zábavní park?
Héfaistos.
Proč by Héfaistos stavěl zábavní park?
Asi mu přijdou zábavný?
- To fakt nebylo vtipný, Annabeth. - Trochu jo.
Podívej.
- Zajímavý. - Annabeth!
Uklidni se. Přemýšlím.
Fajn.
Už to chápu. Prostě...
projdi.
- Projdi? - Jo.
Neříkala jsi ráno, jak sudičky tvrdí,
že jeden z nás zemře a měli bychom to brát vážně?
- Percy? - Jo?
Prostě projdi.
Co to bylo?
Ten přístroj nám nemá ublížit. Má nás vystrašit. Je to zkouška.
Héfaistos chce vědět,
kdykoli někdo přijde očumovat jeho hřiště.
Tak teď už to ví.
My už jsme se potkali.
Jsem tu už dlouho, kluku. Potkal jsem hodně lidí.
Je mi 24.
To se máš.
Potkali jsme se o slunovratu. Na Olympu.
- Demonstrant. - Nebyl jsem mezi demonstranty.
Jsem velký fanda.
Asi si mě pleteš s někým jiným.
Ne.
Satyrové jí tofu.
Satyrové uctívají kytky.
Satyrové zpívají o svých pocitech. Satyrové mě nemají rádi.
Satyrové jsou děti přírody.
Příroda je brutální. Na život a na smrt, ne?
Možná to není příjemný. Ale není to lež.
A vy jste toho všeho pán.
Toho si vážím.
Tak ty jsi nějakej magor do druhý světový?
Viděl jsi Zachraňte vojína Ryana, co?
Mám radši platýsovou válku.
Humrovou válku.
Třistatřicetipětiletou válku.
Vaše opusy.
V těch válkách sotva někdo umřel.
Mám radši vaše mírnější díla.
Na drtivé převaze a rychlé kapitulaci je něco senzačního.
O těch už se nemluví.
To by se ale mělo.
Kde že jsme se potkali?
Ty jo.
Podívej se na to.
Neříkej mi, že to není dílo boha řemeslníků.
Už jsi něco takovýho viděl?
Pokud to patří bohu řemeslníků, co tu dělal bůh války?
Copak nejsou nepřátelé?
Tak proč by odcházel bez štítu?
Hádám, že...
- Arés měl vždycky slabost pro... - Afroditu.
Héfaistovu ženu.
Děláš si srandu? On ji potkal tady? V zábavním parku jejího manžela?
To je ujetý.
Přistihli je a musel zdrhnout.
V jedný věci měl Arés pravdu...
tahle rodina je peklo.
VZRUŠUJÍCÍ JÍZDA LÁSKY
Nesnaž se mi namluvit, že to není divný.
Já nic neříkal.
Cítím, že si to myslíš.
Tam určitě Aréa a Afroditu přistihli.
Štít bude tam.
Jen si pro něj dojdeme.
Jasně. Omrkneme strašidelnou jízdu. Proč ne?
Co se děje?
Tohle už jsem někdy slyšel.
Možná u zubaře?
Počkat. Tohle znám.
To je Héfaistův příběh.
Zavržen Hérou.
Zavržen Afroditou.
Mamka mi ty příběhy pořád vyprávěla. Pamatuju si je.
Říkala...
Co?
Říkala, že tak se k sobě bohové chovají.
Taková jsou rodina.
Proč jsi to nechtěl říct?
Snažila se mě držet daleko od vás.
Možná jsi měla pravdu.
Možná mě měla připravit líp.
Možná tě připravovala.
Abys, až k nám přijdeš, nebyl jako oni.
Tamhle je. Aréův štít.
Skoč!
Percy!
Vytáhl jsi mě z vody těmi svými vodními triky?
Ne.
- Tys... - Nevím. Možná?
Teprve tomu přicházím na kloub.
Jak ho máme sundat?
Jsou navzájem propojené.
Je to stroj, ale jak ho zapnout?
Nenávidím děti. Všechny.
Nenávidím i svý děti.
Možná míň než ostatní, ale stejně je nemusím.
„Hele, co jsem udělal!“
„K čemu jsou motýli?“ „Bolí mě koleno.“
Miluju svou práci, ale ten večer,
kdy přišly všechny děti na zimní slunovrat,
a já musel vydržet tu jejich „prezentaci“.
Je to ten nejhorší večer v celým roce.
Tenhle ale obzvlášť.
Když jedno z těch děcek nějak odešlo s mistrovským bleskem.
To říkáš ty. Kdo ví, kdo ho vlastně vzal.
Kopa lidí nesnáší tátu natolik, že to zkusí.
Možná. Ale málo lidí by to dokázalo.
Někdo, koho Hádés najal.
Říkáš ty.
A někdo, kdo se dokáže vytratit na dost dlouho,
aby to provedl bez povšimnutí,
dost troufalý, aby se vzepřel Diovi, dost nenápadný,
- aby se k němu dostal... - A dost.
Ne vše je hádanka, kterou musíš rozluštit.
Jsi stejnej jako moje ségra.
Byla vždycky taková?
Kdo?
Vaše sestra.
Athéna.
Co tím myslíš?
Ze všeho dělala větší vědu, než bylo třeba,
aby si lidi mysleli, že je chytřejší než vy.
Díky! Nemůžu bejt jedinej, kdo si toho všiml, ne?
- Ne. Vůbec ne. - Občas mi to tak přijde.
Ale vážně, ona je ta chytrá? Fakt?
Jestli je taková hlava, vysvětli mi tu sovu. Pořád do ní něco hučí.
Je to tlustá, hnusná, opeřená krysa. Je to její nejlepší kámoška.
A to má být génius, zatímco já, co žádnou sovu nemám, nejsem?
- Přesně! - Jako by lidi viděli,
co vidět chtějí a ignorují vše,
co se jim nehodí
- do krámu. - Přesně!
Jako že vy najdete zloděje blesku a ne ona.
Co tím myslíš?
- Čím? - Že jsem našel zloděje.
Oba víme, že tvůj kámoš blesk neukradl.
Jo, ale Zeus si myslí, že jo,
- což je nejdůležitější, ne? - Zmlkni.
Byl to dar se skrytým záměrem.
Héfaistos jej nabídl Héře,
ale jakmile si na něj sedla, nemohla vstát.
Zkusili to všichni bohové, ale přechytračilo je to.
Bylo to moc silné.
Bylo to moc.
I pro ně.
Nakonec slíbili, že když Héfaistos Héru vysvobodí,
dostane za ženu Afroditu.
To křeslo je dohoda.
Jeden z nás si na něj sedne a druhý dostane štít.
- Udělám to. - Cože? Počkej.
Kdokoli si do něj sedne, už se nezvedne.
- To je jasný. - Proto říkám: „Počkej.“
Toto není oblouk, ty chaluhový mozečku. Nestrčíš mě
- zase ze schodů. - Ale jo.
Tentokrát ti to nedovolím.
- Tak to nefunguje. - Proto tu jsi.
Cože?
Když jsem si vybíral tým,
řekl jsem Cheirónovi, že potřebuju někoho, kdo mě klidně obětuje,
pokud to bude nutné.
Souhlasil.
To máš být ty.
Měla jsi pravdu.
Nemůžu tomu uvěřit, ale sudičky měly pravdu.
Jinak to nejde.
U oblouku jsme tomu unikli o vlásek, ale...
možná se tomu nedá unikat navždy.
Orákulum si vybralo tebe.
- Vybrali si tě bohové! - Přestaň! O to nejde.
O co má teda jít, když ne o tohle?
V tomhle jsi lepší než já.
Prostě jsi.
A ty to víš.
Věř mi, kéž by existoval jiný způsob, jak úkol splnit.
Ale žádný nevidím.
Musíš mi něco slíbit.
Bez tvé mamky z podsvětí neodejdu.
Díky.
Chtěl jsem říct, až výpravu dokončíte,
mohla bys sem zaskočit a zkusit mě odsud dostat?
Myslel sis, že mě musíš prosit?
Jen pro jistotu.
Je to divný.
Je to...
teplý.
Byl to blbej nápad. Vstaň.
Nemůžu.
- Percy, vstaň, myslím to vážně. - To je dobrý.
Jsem v pořádku.
Jsem...
Můžu ti nějak pomoct?
Chceš pomoct dostat se ven?
Tak utíkej.
- Bez svýho přítele neodejdu. - Jo, tak to ale nefunguje.
Funguje to jen jedním směrem. Nedá se to zvrátit.
- Jak to víte? - Já to postavil.
Bez svýho přítele neodejdu.
A jestli mi nepomůžete,
mohl byste mě nechat být, abych se mohla soustředit?
Navzdory tomu, co vám můj bratr řekl,
nejsem někdo, s kým si můžete zahrávat.
Vím, že se tvá matka na tebe zlobí.
Oba víme, jaká umí být.
Ale tohle bylo přes čáru.
I na ni.
Když odsud odejdeš s tím štítem...
budeš hrdinka. Na cestě za největší slávou.
Bude na tebe pyšná a bude ti odpuštěno,
a všechno bude zase jako dřív,
už napořád...
- jak to má být. - Ale to nemá!
Nemá!
Jeden druhému vlkem. Moc a sláva a na ničem jiném nezáleží.
Arés je takový, Zeus je takový má matka je taková.
Ale on ne.
On je lepší.
Možná jsem kdysi taky byla taková.
Ale už nechci.
Nebudu jako vy všichni.
Prostě ne.
Někteří z nás takoví být také nechtějí.
Jsi hodná holka, Annabeth.
Přimluvím se za tebe u tvé mamky.
Kde máme odvoz?
MEZINÁRODNÍ DOBRÁ VŮLE VAROVÁNÍ: ŽIVÁ ZVÍŘATA
Děláte si srandu?
Nastupte, nebo ne. Je mi to šumák.
Ale za pár hodin dorazí do kasina Lotos ve Vegas.
Tam se zdržuje Hermés. Pokud to dobře zahrajete,
jeho osobní řidič vás odveze do L.A. za pár minut.
Na. Oblečení. Hotovost. Drachmy k přivolání Herma.
Hodně štěstí, ale k čemu vám to bude?
Podaří se nám to.
Neboj. Tvůj táta má spoustu dětí,
na který se vykašlal, jakmile ztratil zájem.
- Nebudeš sám. - Podaří se nám to,
a už mě ty vaše řeči unavují.
Percy.
Myslíte si, že víte, kdo jsem, ale nevíte.
Ale jestli si nedáte bacha...
tak to zjistíte.
Percy...
Tak díky za tu psychickou újmu a cheeseburgery...
a odvoz. Rádi ho využijeme.
Mohli bychom dostat nějaký ubrousky nebo tak něco,
není to tu moc pěkný.
No...
tady to smrdí.
Jestli nás to doveze do cíle, na ničem jiným nezáleží.
Pokud Arés říkal pravdu.
Neříkal.
Aspoň ne celou.
Něco zamlčel.
- Jak to víš? - Protože jsem to z něj asi dostal.
Vím, kdo ukradl mistrovský blesk.
PERCY JACKSON A OLYMPANÉ
Nejde jen o blesk.
Ale o něco většího.
Hej, polobohové. Vítejte.
Máme velkej problém.
Překlad titulků: Jaroslava Sůvová