Jeg fortalte, at Oraklet sagde, at færden ville slå fejl.
Formår ikke at redde det allervigtigste.
Det kan betyde alt muligt.
Først var jeg en gave til min far. Sådan fungerer det med Athene.
I en periode blev jeg behandlet som en gave.
Min far har fået sin chance. Du har jo gjort mere for mig
i de sidste par dage, end min far har hele mit liv.
Pas på. Du var lige ved at kalde mig din ven.
Jeg har mulighed for at redde min mor. Intet må forhindre mig.
Din far er her.
Han har altid været her.
Stol på ham. Bare træk vejret.
PERCY JACKSON OG OLYMPERNE
De stirrer på os.
Ja.
Vi må nok hellere smutte, ikke også?
POLITI - INGEN ADGANG
De stirrer altså direkte på os.
Hvad?
Kom.
Lad os finde Percy.
- Annabeth. - Han er i live.
Det ved jeg.
Percy!
Hej.
Undskyld, at jeg skubbede dig ind i trappeskakten.
Og jeg kan godt høre, hvor slemt det lyder,
men jeg vidste, du ikke ville sige ja, og der var ikke nok tid ...
Nå...
...du er ikke så død alligevel.
Jeg overraskede jer.
Hvad skete der?
Det lange af det korte er, at vi skal til Santa Monica.
Altså lige nu?
Jeg skal mødes med min far der.
Han hjælper os.
Okay. Der er ét problem med den plan.
Politiet mener, at vi var skyld i en togulykke,
og at vi så gjorde det der.
- Leder politiet efter os? - Ja.
Bliver det så ikke svært at stige ombord på et tog?
Eller en bus? Eller noget som helst, man skal have billet til?
Folkens.
Jeg tror, færden bliver sværere end forventet.
Jeg har tænkt over noget.
Hverken jeg eller I stjal tordenkilen.
Vi er ret sikre på, Hades har tordenkilen, men han kan ikke selv have stjålet den.
Vi ved ikke, hvem der faktisk stjal det,
eller hvorfor, eller hvor dybt det her går.
Jeg er den sidste, der indser det, ikke?
- Ja. - Nå, men...
...da vi begyndte, var jeg måske lidt uengageret,
men siden det i floden...
...føles alt anderledes.
Han reddede mig.
Min far.
Jeg havde bare ikke troet, han ville gøre det for mig.
Måske bør jeg tage alt mere alvorligt.
Bil.
Det er en motorcykel.
Bare lad den køre forbi. Kom.
Jeg siger bare, at vi ikke kun forsøger at finde en ting.
Vi er måske også nødt til at være detektiver.
Ja.
Hvorfor opfører du dig mærkeligt igen? Det troede jeg, var slut.
- Det gør jeg ikke. - Jo.
Du har været sær, siden vi forlod buen.
Nu forstår jeg det.
Det behøver altså ikke være akavet.
At du krammede mig.
- Åh nej. - Vi er jo venner nu.
Sådan noget gør venner.
- Det tror jeg i hvert fald. - Jeg så skæbnerne.
Ved buen så jeg tre skæbner, og jeg så Atropos skære noget snor.
Er det slemt eller ...?
Skæbnerne væver alle levende væsners livstråd.
- Når man ser en streng blive skåret ... - Dør en af os.
- Vi skal alle dø en eller anden dag. - Snart.
Det er en varsel.
Et omen.
Vi må altså lige tale om alt det her med skæbnen.
Tre gamle damer med en garnkugle kan ikke forudse fremtiden.
Det, jeg vælger at gøre, ændrer det, der sker.
Og jeg kan vælge at gøre, hvad end jeg... vil.
Behøver I hjælp?
Hvadbehager?
Jeg spurgte, om I behøvede hjælp.
Niks. Nej. Vi klarer os.
Men tak for at spørge. Farvel.
Det virker ikke sådan.
- Vi vil ikke have din hjælp. - Sikker?
For I er altså ret bagud med tidsplanen.
Sommersolhvervet er kun nogle dage væk.
Og selvom det ville være sjovt at se en krig bryde ud,
som jeres ældre fætter,
føler jeg, at jeg nok hellere må hjælpe jer.
Fætter?
- Ares. - Du må være Athenes barn.
Du skal altid være den klogeste.
Hvorfor skulle du hjælpe os?
Hvordan ved du, hvorfor vi er herude?
Fordi jeg gør præcis det samme som jer.
Zeus sendte også sine børn ud for at lede efter tordenkilen.
Hør her, båtnakker. Jeg er sulten.
Der ligger en fin diner længere oppe.
Vil I have min hjælp, så mød mig der. Nøl ikke. Jeg venter ikke for evigt.
Er han min fætter?
Hvad er det her for en familie?
Kom.
Det må være her.
Jeg har lige gang i et skænderi på Twitter.
Der er intet bedre end et godt gammeldags skænderi.
Så, færdig.
Jeres færd vil slå fejl. Spørg mig, hvor jeg ved det fra.
- Den vil ikke slå fejl. - Det vil den, jo.
Til at begynde med ...
SØN MISTÆNKT FOR MORS FORSVINDEN
Jeg troede ikke, at Percy ville kunne finde på sådan noget.
Hvem er det?
- Min stedfar. Hvad laver han? - Udover at buen blev smadret...
- Bare vent. - ...mener du,
at han også er forbundet til din kones forsvinden?
Et barn, der er så langt ude? Han kan finde på hvad som helst.
- Hvad? - Vildt, ikke?
FBI sender allerede et billede af dig rundt.
Det er en Camaro. Jeg... Vi elskede den bil.
Så højt.
- Cut. - Jeg slår ham ihjel.
Jeg vidste, jeg ville synes om dig.
Man kan roligt sige, at chancen for I tre idioter
kan tomle helt til L.A. uden at blive anholdt, er lig nul.
Hvorfor sidder du så her?
Hvis du også skal lede efter tordenkilen, burde du så ikke lede efter den?
Du har ingen frygt, hvad?
Ligegyldigt. Uanset om kilen bliver fundet,
går Zeus i krig mod Poseidon.
Nej.
Oraklet sagde, at hvis kilen hentes, ville der ikke udbryde krig.
Var det, hvad hun sagde? Eller var det, hvad Cheiron sagde, hun mente?
Ja.
Du er ny i familien, så lad mig ajourføre dig i, hvordan vi fungerer.
Mange år før min fødsel spiste min bedstefar Kronos mine tanter og onkler.
Så tvang min far ham til at kaste dem op igen
og skar ham så i en million stykker og smed dem i et bundløst hul.
Det satte ligesom straks stemningen.
Olympiske guder kæmper. Vi forråder. Vi dolker andre i ryggen.
Vi er villige til hvad som helst for egen vinding.
Det er derfor, jeg elsker min familie så højt.
Min far ved godt, han ikke får kilen igen med en færd.
Han ved, der er en krig på vej.
Og jeg tror faktisk, det er i orden med ham.
Han mener, at det er på tide med en krig, så nu udbryder der krig.
Er det ikke fedt?
Vi færdiggør færden.
Vi forhindrer krigen.
Du sagde, du kan hjælpe. Kan du det?
Hør her. Der ligger en forlystelsespark i nærheden.
Der efterlod jeg mit skjold. Kan I hente mit skjold for mig,
får jeg jer til underverdenen inden frokosttid i morgen
med en plan for at invadere Hades' palads.
Efterlod du dit skjold? Glemte du det på en karrusel?
Din flabethed var sjov for en stund, men nu er jeg ved at være træt af den.
Har vi en aftale, eller skal jeg dræbe jer alle,
så jeg kan spise i fred?
Okay.
Super. Én betingelse.
Jeg har virkelig brug for det skjold,
så satyren bliver her som pant, så I ikke stikker af.
- Nej! - Fint.
Aldrig.
- Vi opdeler os ikke igen. - Det er fint.
Ville han dræbe os, var vi døde.
Må jeg følge dem hen til døren?
Du skal ikke tale med ham. Han vil bare hidse dig op.
- Det må du ikke lade ham gøre. - Det er fint.
Jeg mener det.
Jeg ved, hvad jeg laver.
Afsted. Hent skjoldet.
Jeg er her, når I kommer tilbage.
VELKOMMEN TIL VANDLANDET
Jeg har ikke set mange gyserfilm,
men det her virker som et af de steder, man bør undgå.
Jeg har aldrig set film.
Så jeg må bare tro på dig.
Aldrig?
Hvad mener du? Sådan aldrig, "aldrig"?
Er der en anden slags?
Nå, men hvis ikke vi dør, så må vi hellere rette op på det.
Du går glip af noget.
I mellemtiden bør vi nok hellere få det her overstået.
Percy, stop!
- Hvad skete der lige? - Bare stå helt stille.
Et øjeblik.
Inde i den der mekanisme,
- det er overjordisk bronze. - Fascinerende!
Annabeth, hvad sker der lige nu?
Overjordisk bronze er det, dit sværd er lavet af.
Er man menneske, går det lige igennem en.
Er man et uhyre... eller en halvgud ...
- Hvad laver det der? - Godt spørgsmål.
Det her er ikke hvilken som helst forlystelsespark.
- En gud har bygget den. - Hvilken gud bygger forlystelsesparker?
Hefaistos.
Hvorfor skulle Hefaistos bygge en forlystelsespark?
Det forlyster ham vel.
- Det er ikke sjovt, Annabeth. - Det er lidt sjovt.
Se lige der.
- Fedt. - Annabeth.
Bare vær rolig. Jeg tager mig af det.
Godt så.
Jeg forstår det. Bare ...
Bare skub.
- Skub? - Ja.
Sagde du ikke, "Skæbnerne siger, en af os dør, og vi bør tage det alvorligt"?
- Percy? - Ja?
Bare... skub.
Hvad var det?
Maskinen er kun skabt til at skræmme os. Det er en prøve.
Hefaistos ville have besked, når nogen trængte ind på hans legeplads.
Nu ved han det vel.
Vi har mødtes før.
Jeg har levet længe, knægt. Jeg har mødt mange.
Jeg er 24.
Tillykke med det.
Vi mødtes ved solhvervet. På Olympen.
- En demonstrant. - Jeg var ikke en af demonstranterne.
Jeg er fan af dig.
Jeg tror, at du tænker på en anden.
Nej, jeg gør ikke.
Satyrer spiser tofu.
Satyrer forguder blomster.
Satyrer synger sange om deres følelser. Satyrer er ikke fans af mig.
Satyrer er naturens børn.
Naturen er barsk. Spis eller bliv spist.
Ubehageligt, ja, men det gør det ikke usandt.
Du er forkæmper for alt det.
Det respekterer jeg.
Er du sådan en Anden Verdenskrigs-entusiast?
Du har set Saving Private Ryan?
Jeg foretrækker Pighvarkrigen.
Hummerkrigen.
335-års-krigen.
Dine mindre kendte værker.
Der døde knap nok nogen i de krige.
Jeg foretrækker dine blødere værker.
Der er noget fedt ved overvældende magt og hurtige overgivelser.
Dem er der ingen, der taler om.
Det burde man.
Hvor var det, vi mødtes?
Hold da op.
Se lige.
Smedeguden byggede uden tvivl dette.
Har du set noget lignende?
Hvis det tilhører smedeguden, hvorfor var krigsguden her så?
Er de ikke fjender?
Og hvorfor smutte uden sit skjold?
Mit bedste gæt...
- ...Ares havde noget kørende med... - Afrodite.
Hun er Hefaistos' kone.
Det mener du ikke. Mødte han hende her? I hendes mands forlystelsespark?
Det er slet ikke i orden.
De blev opdaget, og han måtte skynde sig væk.
En ting, Ares fortalte sandheden om...
...familien er noget rod.
KÆRLIGHEDENS FORLYSTELSE
Du siger ikke, at jeg ikke skal gøre det akavet.
- Jeg sagde ingenting. - Jeg kan mærke, at du tænkte det.
Det må være her, Ares og Afrodite blev opdaget.
Skjoldet må være derinde.
Vi må bare hente det.
Okay. Så lad os da prøve den uhyggelige spøgelsesforlystelse.
Hvad hulen foregår der?
Jeg tror, jeg har hørt den før.
Måske hos bøjletandlægen.
Vent. Jeg kender det her.
Det er historien om Hefaistos.
Afvist af Hera.
Afvist af Afrodite.
Min mor fortalte mig ofte disse historier. Jeg kan godt huske det her.
Hun sagde ...
Hvad?
Hun sagde, at guderne behandler hinanden sådan.
At de er den slags familie.
Hvorfor ville du ikke sige det?
Hun prøvede at holde mig væk fra jer.
Måske havde du ret.
Måske skulle hun have forberedt mig bedre.
Måske forberedte hun dig faktisk.
Så du ikke ville ende op sådan, når du mødte os.
Der er det. Ares' skjold.
Spring!
Percy!
Trak du mig op med dine vandkræfter?
Nej.
- Har du ... - Jeg ved det ikke. Måske?
Jeg finder ud af det henad vejen.
Hvordan skal vi få det ned?
De er forbundet på en eller anden måde.
Det er en maskine, men hvordan tænder man maskinen?
Jeg hader børn. Alle sammen. Jeg hader endda mine egne børn.
Måske mindre end andre børn, men jeg er ikke glad for dem.
"Se, hvad jeg har lavet!"
"Hvorfor er der sommerfugle? Jeg har ondt i knæet."
Jeg elsker mit arbejde, men den aften,
når alles børn kommer til vintersolhvervet,
og jeg skal glo på deres "fremlægning."
Det er uden tvivl årets værste aften.
Særligt lige denne, lader det til.
Da et af børnene på en eller måde stak af med tordenkilen.
Siger du. Hvem ved, hvem der stjal det? Mange hader min far nok til at prøve.
Måske. Men der er ikke mange, der ville kunne gøre det.
Nogen Hades rekrutterede til opgaven.
Siger du.
Og nogen, der kunne være væk længe nok til ikke at blive savnet,
dristig nok til at lægge sig ud med Zeus, snedig nok til at ...
Så er det nok.
Ikke alt er et puslespil, der skal løses.
Du er ligesom min søster.
Har hun altid været sådan?
Hvem?
Din søster.
Athene.
Hvad mener du?
Hun gør altid ting mere indviklede, end de behøver,
så folk tror, hun er klogere, end du er.
Tak! Jeg kan da ikke være den eneste, der ser det.
- Slet ikke. - Sådan føles det i hvert fald til tider.
Og skulle hun forestille at være den kloge?
Hvis hun er så klog, så forklar uglen. Hun taler til den konstant.
Den fede, klamme, fjerede gnaver. Og den er hendes bedste ven.
Og alle mener, at hun er geniet, og det er jeg, uden en ugle, ikke?
- Præcis! - Folk ser kun, hvad de vil se
og ignorerer alt, der ikke passer til det, de vil høre.
Præcis! Ligesom at du fandt lyntyven og ikke hun.
Hvad mener du med det?
- Hvad? - Fandt tyven.
Vi ved begge, din ven ikke stjal kilen.
Ja, men det tror Zeus, at han gjorde,
- hvilket vel er det vigtigste. - Klap i.
Det var en gave med et skjult formål.
Hefaistos tilbød Hera den,
men da hun satte sig i den, kunne hun ikke rejse sig.
Alle guderne prøvede, men maskinen var for kløgtig.
Den var for stærk.
Det var for meget.
Selv for dem.
Til sidst sagde de, at hvis Hefaistos lod Hera gå,
ville Afrodite blive hans kone.
Stolen er handlen.
En af os går ind, den anden tager skjoldet.
- Jeg gør det. - Hvad? Vent lige.
Den, der går ind, kommer ikke ud.
- Det virker ret klart. - Derfor bad jeg dig vente.
Det her er ikke buen. Du skubber mig ikke i trappeskakten igen.
- Jo. - Det tillader jeg ikke denne gang.
- Sådan fungerer det ikke. - Det er derfor, du er her.
Hvadbehager?
Da jeg valgte mit hold,
fortalte jeg Cheiron, at jeg behøvede en, der ville ofre mig,
hvis færden krævede det.
Han var enig.
Det var dig.
Du havde ret.
Jeg fatter det ikke, men skæbnerne havde ret.
Vi kommer ikke uden om det.
Vi undgik det knap nok ved buen, men...
...måske kan vi ikke undgå det her for evigt.
Oraklet valgte dig.
- Guderne valgte dig! - Stop! Det er ikke det, det handler om.
Hvad skulle det ellers handle om?
Du er bedre til det her end jeg.
Det er du bare.
Det ved du godt.
Jeg ville ønske, der var en anden måde for færden at lykkes på.
Jeg kan ikke finde på nogen.
Du må love mig noget.
Jeg forlader ikke underverdenen uden din mor.
Tak.
Jeg var ved at sige, efter færden,
gider du så kigge forbi og prøve at få mig ud af den?
Behøver du spørge om det?
Jeg ville bare være sikker.
Det her er mærkeligt.
Den er...
...varm.
Det var en dårlig ide. Rejs dig.
Det kan jeg ikke.
- Rejs dig. Jeg mener det. - Det skal nok gå.
Jeg har det fint.
Jeg ...
Kan jeg hjælpe dig?
Behøver du hjælp til at finde ud?
Afsted med dig.
- Jeg går ikke uden min ven. - Sådan fungerer det ikke helt.
Den er ensrettet. Det kan ikke gøres om.
- Hvor ved du det fra? - Jeg byggede den.
Jeg går ikke uden min ven.
Og vil du ikke hjælpe mig,
gider du så lade mig være, så jeg kan koncentrere mig?
På trods af hvad min bror nok har sagt, bør man ikke hundse rundt med mig.
Jeg ved, at din mor var utilfreds med dig for nylig.
Vi ved begge, hvordan hun er.
Men det her var lidt for meget.
Selv for hende.
Går du herfra med det skjold...
...er du en helt på vej til enorm hæder.
Hun bliver stolt, og du tilgives,
og alt bliver, som det altid har været,
altid kommer til at være...
- som det bør være. - Sådan bør det ikke være!
Det bør det ikke!
Spis eller bliv spist. Magt og hæder, intet andet har betydning.
Sådan tænker Ares, sådan tænker Zeus, sådan tænker min mor.
Sådan tænker han ikke.
Han er bedre end det.
Måske tænkte jeg også sådan engang.
Men sådan vil jeg ikke være.
Jeg vil ikke være som jer.
Det nægter jeg.
Nogle af os vil heller ikke være sådan.
Du er en god pige, Annabeth.
Jeg lægger et godt ord ind for dig hos din mor.
Hvor er vores lift?
VENLIGHED INTERNATIONAL ADVARSEL: INDEHOLDER LEVENDE DYR
Det mener du ikke.
Hop ind. Eller lad være. Jeg er ligeglad.
Men om nogle timer er den på Lotus Casino i Vegas.
Der hænger Hermes ud. Spiller I jeres kort godt,
får hans chauffør jer til L.A. på nogle minutter.
Her. Tøj, kontanter. Drakmer til at hidkalde Hermes.
Jeg ville sige held og lykke, men hvad skulle det hjælpe?
Det slår ikke fejl.
Bare rolig. Din far har nok børn, som han mistede interessen for.
- I får masser af selskab. - Det vil ikke slå fejl.
- Og jeg er træt af, at du siger det. - Percy.
Du tror, du ved, hvem jeg er, men det gør du ikke.
Og er du ikke forsigtig... så finder du ud af det.
Percy.
Nå, tak for følelsesmæssig mishandling og cheeseburgere.
Og liftet. Det siger vi også ja tak til.
Kan vi få nogle servietter eller noget? Det er ikke så lækkert herinde.
Nå...
...her lugter.
Så længe det får os hen, hvor vi skal.
Hvis Ares talte sandt.
Det gjorde han ikke.
I hvertfald ikke helt. Der var noget, han ikke fortalte.
- Hvor ved du det fra? - Fordi jeg fik det ud af ham.
Jeg ved, hvem der stjal tordenkilen.
PERCY JACKSON OG OLYMPERNE
Det her handler om mere end kilen.
Der er noget større.
Hej, halvguder. Velkommen.
Vi har et kæmpe problem.
Tekster af: Nicklas Kingo Malta Rasmussen