În Jersey, v-am spus că Oracolul mi-a zis că vom eșua.
„Nu vei putea salva ce-i mai important” poate însemna multe lucruri.
La început, am fost un dar pentru tata. Așa e la Atena.
O vreme, am fost tratată ca un dar.
Tata a avut destule șanse. Sincer, tu ai făcut mai multe pentru mine
zilele astea decât a făcut el toată viața.
Ai grijă! Cred că erai pe cale să spui că suntem prieteni.
Am ocazia să-mi salvez mama. Nu pot lăsa nimic să mă oprească.
Tatăl tău e aici.
Mereu ți-a fost alături.
Ai încredere în el! Respiră!
PERCY JACKSON ȘI OLIMPIENII
Se uită la noi.
Da.
Cred că ar trebui s-o ștergem, nu?
POLIȚIA, NU TRECEȚI
Se uită drept la noi!
Ce?
Hai!
Să-l găsim pe Percy!
- Annabeth... - Trăiește!
Știu că trăiește.
Percy!
Bună!
Îmi pare rău că te-am împins pe scară.
Sună rău și când mă aud spunând asta,
dar... știam că n-o să fii de acord și nu era timp să...
Deci...
Nu ești așa mort cum credeam.
Surpriză!
Ce s-a întâmplat?
Pe scurt, trebuie să mergem la Santa Monica.
Acum?
Mă văd cu tata acolo.
O să ne ajute.
Planul ăsta are o singură hibă.
Poliția crede că am deraiat un tren Amtrak,
după care am făcut chestia aia.
- Ne caută poliția? - Da.
N-o să ne fie greu să luăm trenul?
Sau autobuzul? Sau orice chestie pentru care ai nevoie de bilet?
Știți ce? Cred că odiseea asta e mai dificilă decât credeam.
Mă gândeam...
Eu n-am furat Fulgerul, voi n-ați furat Fulgerul...
Suntem siguri ca e la Hades, dar nu putea să-l fure el.
Până la urmă, nici nu știm cine l-a furat
sau de ce sau cât de complicată e situația!
Sunt ultimul care și-a dat seama, nu?
- Da. - Bun, deci...
poate la început nu eram foarte implicat, dar, de când cu râul...
Parcă e altfel.
M-a salvat.
Tata.
Nu m-am gândit că ar face așa ceva pentru mine.
Poate că trebuie să iau treaba mai în serios.
Mașină!
Nu e mașină, e motocicletă. Lăsați-o să treacă. Hai!
Nu încercăm doar să recuperăm o chestie, cred că trebuie și să facem pe detectivii.
Da.
De ce te porți iar ciudat cu mine? Credeam c-am depășit faza.
- Nu mă port ciudat. - Ba da. De când am plecat de la Arc.
Am înțeles.
Dar nu e mare brânză că m-ai luat în brațe.
- Frate... - Ne-am împrietenit.
Prietenii fac de-astea.
- Cel puțin așa cred. - Le-am văzut pe Ursitoare.
Când eram la Arc, am văzut Ursitoarele. Și Atropos a tăiat un fir.
Și e de rău sau...?
Ursitoarele țes firul vieții oricărei ființe.
- Și când vezi că taie un fir... - Unul dintre noi va muri.
- Toți o să murim, până la urmă. - Curând.
E un avertisment.
Un semn rău.
Trebuie să vorbim de chestia asta cu soarta.
Trei băbuțe cu un ghem de lână n-au cum să știe viitorul.
Ce aleg eu să fac schimbă ce se întâmplă
și pot alege să fac orice... vreau eu.
Aveți nevoie de ajutor?
Poftim?
- Am întrebat dacă aveți nevoie de ajutor. - Ne descurcăm.
Dar mersi că te-ai oferit. La revedere!
Nu păreți să vă descurcați.
- Nu vrem nimic de la tine. - Sigur?
Pentru că sunteți în mare întârziere.
Mai sunt doar câteva zile până la solstițiu.
Oricât mi-ar plăcea să văd izbucnind un război mișto,
ca văr mai mare, mă simt dator să vă dau o mână de ajutor.
Văr?
- Ares... - Tu trebuie să fii fata Atenei.
Mereu trebuie să fii cea mai deșteaptă.
De ce ne-ai ajuta?
De unde știi ce facem?
Știu pentru că și eu fac același lucru.
Și Zeus și-a trimis toți copiii după Fulger.
Știți ce, fraierilor? Mi-e foame. E un local acceptabil un pic mai încolo.
Dacă vreți să vă ajut, ne vedem acolo. Dar n-o lălăiți! Nu vă aștept veșnic.
Ăla e vărul meu?
Ce familie e asta?
Hai!
RESTAURANT „PE ROȚI”
Cred că am găsit localul.
O clipă, să stârnesc un scandal pe Twitter.
Nimic nu mă face mai fericit ca un aprig conflict ca la carte.
Gata.
Odiseea voastră o să eșueze. Întrebați-mă de unde știu!
- Nu-i adevărat. - Ba sigur că e.
Întâi și întâi...
SUSPECT ÎN DISPARIȚIA MAMEI
Percy a fost mereu un copil cu probleme, dar nu-l credeam capabil de așa ceva.
Cine-i ăla?
- Tatăl meu vitreg. Ce face? - Pe lângă distrugerea Arcului,
- Să vedeți ce-o să iasă! - ...e implicat în dispariția soției dv?
Un puști așa tulburat? De ce n-ar fi capabil?
- Ce? - Aiurea, nu?
FBI-ul ți-a pus deja în circulație poza.
E un Camaro. Și... Iubeam mașina aia!
Mult de tot!
- Tăiați! - Îl omor.
Știam că o să-mi placi!
Cred că șansele ca voi, trei idioți,
să ajungeți la LA fără să fiți arestați sunt minime spre zero.
Atunci de ce stai aici?
Dacă ai fost trimis și tu să cauți Fulgerul,
n-ar trebui să-l cauți?
N-ai frică, așa-i?
Nu contează dacă Fulgerul va fi sau nu recuperat,
Zeus se va război cu Poseidon.
Nu. Oracolul a zis că dacă-l aducem înapoi, nu va fi război.
Asta a zis? Sau asta a zis Chiron că a vrut să spună?
Da...
Ești nou în familie, tinere, așa că să-ți spun cum merge treaba.
Cu mult înainte să mă nasc eu, bunicul, Cronos,
mi-a mâncat unchii și mătușile.
După aia, tata l-a obligat să-i scuipe la loc,
apoi l-a făcut bucățele și l-a aruncat într-un hău fără fund.
Asta a dat tonul din start.
Noi, olimpienii, ne luptăm. Trădăm. Subminăm.
Împingem pe oricine pe scări ca să i-o luăm înainte.
De-aia îmi iubesc atât de mult familia!
Tata știe că nu ia Fulgerul înapoi alergând după cai verzi pe pereți.
Știe că vine un război.
Și cred că nu-l deranjează lucrul ăsta.
Cred că simte că e timpul pentru un război, așa c-o să avem război.
Nu e mișto?
Noi vom duce odiseea la bun sfârșit.
O să oprim războiul.
Ai zis că ne poți ajuta. Poți?
Uite ce e... Nu departe de aici, e un parc de distracții.
Mi-am lăsat scutul acolo. Aduceți-mi-l înapoi
și vă duc în Infern până mâine la prânz,
cu un plan cum să invadați palatul lui Hades.
Ți-ai lăsat scutul acolo? L-ai uitat în carusel?
Ciripitul ăsta a fost amuzant o vreme.
Dar începe să mă plictisească.
Deci? Ne-am înțeles sau vă omor pe toți trei
ca să pot mânca în liniște?
Bine.
Super. Încă o chestie.
Îmi trebuie scutul ăla neapărat,
așa că-l țin pe satir aici ca să fiu sigur că nu fugiți.
- Ce? Nu! - Bine.
Nici gând!
- Nu ne despărțim iar. - E-n regulă.
Dacă voia să ne omoare, o făcea până acum.
Pot să-i conduc la ușă?
Bun. Nu te pune la mintea lui! O să încerce să te enerveze,
- ...să te manipuleze. Nu-l poți lăsa. - E-n regulă. Pe bune.
Știu ce fac.
Mergeți după scut!
Mă găsiți aici la întoarcere.
BUN-VENIT LA WATERLAND
N-am văzut multe filme de groază,
dar cred că în locuri ca ăsta ți se spune să nu te duci.
Eu n-am văzut niciun film.
Așa că te cred pe cuvânt.
Niciunul? Cum adică „niciunul”? Chiar niciunul?
Înseamnă și altceva?
Dacă nu murim în viitorul apropiat, ar trebui să corectăm neajunsul ăsta.
Pierzi multe!
Până atunci, ar trebui să îndeplinim sarcina asta.
Percy, stai!
- Ce s-a întâmplat? - Nu te mișca.
Dă-mi o clipă.
Acolo, în mecanism...
- E bronz celest! - Fascinant!
Annabeth, ce se întâmplă?
Sabia ta e făurită din bronz celest.
Dacă ești om, te străpunge.
Dar dacă ești monstru sau semizeu...
- Ce caută acolo? - Bună întrebare!
Cred că ăsta nu e un parc de distracții obișnuit.
- E construit de un zeu. - Ce zeu face parcuri de distracții?
Hefaistos.
De ce ar construi Hefaistos un parc de distracții?
Poate i se par... distractive?
- Nu e amuzant, Annabeth. - E un pic amuzant.
Ia uite acolo!
- Ce tare! - Annabeth!
Stai calm, mă gândesc!
Bun...
M-am prins. Pur și simplu...
o împingi și treci!
- S-o împing? - Da.
Dimineață ai spus că Ursitoarele zic că unul din noi va muri și că nu-i de glumă.
- Percy? - Da?
Împinge!
Ce-a fost asta?
Mașinăria nu e făcută să ne facă rău, doar să ne sperie. E un test.
Hefaistos voia să știe dacă-și bagă nasul careva pe aici.
Cred că acum știe.
Noi ne-am mai întâlnit.
Am trăit mult, micuțule, am întâlnit multă lume.
Am 24 de ani.
Bravo ție!
Ne-am întâlnit de solstițiu, în Olimp.
- Protestatar... - Nu eram printre protestatari.
Sunt fan de-al tău.
Cred că mă confunzi, puștiule.
Nu te confund.
Satirii mănâncă tofu.
Venerează florile.
Cântă despre sentimentele lor. Nu sunt fanii mei.
Satirii sunt fii ai naturii.
Și natura e crudă, nu? Și sângeroasă.
Poate neplăcută. Dar onestă.
Tu reprezinți toate astea.
Și respect așa ceva.
Te pasionează al Doilea Război Mondial?
Ai văzut Salvați soldatul Ryan?
Prefer Războiul calcanului.
Războiul homarilor.
Războiul de 335 de ani.
Loviturile tale adânci.
În alea n-a murit mai nimeni.
Îmi plac chestiile tale mai blânde!
Forța copleșitoare și capitularea rapidă au farmecul lor.
Nimeni nu mai vorbește de alea.
Ar trebui.
Ia zi, unde ne-am întâlnit?
Ia te uită!
Zi-mi că nu e opera zeului meșteșugarilor!
Ai mai văzut așa ceva?
Dacă e al zeului meșteșugarilor, ce căuta aici zeul războiului?
Nu-s dușmani?
Și de ce a plecat fără scut?
De-ar fi să ghicesc...
- Ares îi făcea ochi dulci... - Afroditei.
Soția lui Hefaistos.
Glumești! Se întâlnea cu ea aici? În parcul soțului ei?
Ce aiurea!
Au fost prinși și el a trebuit să fugă.
Ares spunea adevărul într-o privință...
Familia asta e vraiște.
CARUSELUL PALPITANT AL IUBIRII
Nu cumva să-mi spui să nu mă port ciudat!
N-am spus nimic.
Simt că te gândești.
Cred că aici a fost prins Ares cu Afrodita. Scutul trebuie să fie acolo.
Să mergem să-l luăm!
Sigur, hai în caruselul groazei! De ce nu?
Ce se întâmplă?
Cred c-am mai auzit muzica asta.
Poate într-un cabinet stomatologic?
Știu povestea asta!
E povestea lui Hefaistos.
Respins de Hera...
Respins de Afrodita...
Mama îmi spunea mereu poveștile astea. Îmi aduc aminte.
Zicea...
Ce?
Zicea că așa se poartă zeii unul cu altul.
Așa e familia lor.
De ce ai ezitat să-mi spui?
Încerca să mă țină departe de voi.
Poate aveai dreptate.
Poate trebuia să mă pregătească mai bine.
Poate că te-a pregătit.
Ca, ajungând printre noi, să fii altfel.
Uite scutul lui Ares!
Sari!
Percy!
M-ai scos de acolo cu puterile tale acvatice?
Nu.
- N-ai... - Nu știu. Poate?
Îmi dau seama pe parcurs.
Cum dăm jos chestia aia?
Astea două sunt conectate cumva.
E o mașinărie, dar cum o pornești?
Urăsc copiii! Pe toți.
Inclusiv pe ai mei.
Poate mai puțin ca pe alții, dar tot nu-mi sunt dragi.
„Uite ce-am făcut!”
„Ce fac fluturii?” „Mă doare genunchiul!”
Îmi place ce fac, dar când vin toți copiii în noaptea solstițiului de iarnă
și eu trebuie să le văd „prezentarea”...
Noaptea aia e cea mai nasoală din fiecare an, de departe.
Asta a fost mai rea ca toate.
Pentru că unul dintre copiii ăia a plecat cu Fulgerul.
Zici tu! Cine știe cine l-a luat? Mulți îl urăsc pe tata și ar încerca.
Poate. Dar nu mulți ar reuși.
Poate Hades a trimis pe cineva.
Zici tu!
Cineva care putea dispărea suficient cât să-l fure fără să i se observe lipsa,
care să cuteze să se pună cu Zeus
- ...și care să ia pe furiș... - Gata!
Nu orice e o enigmă de rezolvat. Ești la fel de rău ca soră-mea!
Întotdeauna a fost așa?
Cine?
Sora ta.
Atena.
Cum adică?
Complică inutil lucrurile, să creadă lumea că e mai deșteaptă ca tine.
Mersi! Nu văd doar eu chestia asta, așa-i?
- Nu, deloc. - Uneori așa mi se pare...
Și serios, ea e aia deșteaptă?
Dacă e așa deșteaptă, ce-i cu bufnița aia? Vorbește tot timpul cu ea!
Lepădătura aia grasă și scârboasă cu pene... E prietena ei cea mai bună.
Și suntem siguri că ea e geniul și eu, care n-am bufniță, nu sunt?
- Absolut! - Parcă oamenii văd doar ce vor și ignoră
- ...orice nu le convine! - Da!
De pildă, că tu ai găsit hoțul Fulgerului și nu ea.
Adică?
- Adică ce? - Faza cu hoțul.
- Știm că amicul tău n-a furat Fulgerul. - Dar Zeus crede că l-a furat.
- Asta contează, nu? - Gura!
A fost un dar cu un scop ascuns.
Hefaistos i l-a oferit Herei,
dar, odată așezată, nu s-a mai putut ridica.
Toți zeii au încercat, dar mecanismul era prea inteligent.
Prea puternic.
Prea complicat.
Chiar și pentru ei.
Au promis că dacă Hefaistos îi dă drumul Herei, i-o dau pe Afrodita de soție.
Tronul e sacrificiul.
Unul dintre noi se așază pe el, celălalt ia scutul.
- Mă așez eu. - Ce? Stai!
Cine se așază nu scapă de aici!
- E clar. - De-aia am zis să stai.
Nu suntem la Arc, creier de algă. Nu mă-mpingi
- ...ca acolo. - Ba da.
De data asta nu te las.
- Nu merge așa. - De-aia ești aici!
Poftim?
Când mi-am ales echipa,
i-am zis lui Chiron că am nevoie de cineva care mă va sacrifica dacă va fi nevoie.
Și a acceptat.
Era vorba de tine.
Ai avut dreptate.
Și, incredibil, Ursitoarele aveau dreptate.
E inevitabil.
La Arc am scăpat la mustață, dar...
poate că nu putem scăpa la nesfârșit.
Oracolul te-a ales!
- Zeii te-au ales! - Termină! Nu e vorba de asta!
Atunci de ce ar putea fi vorba?
Tu te descurci mai bine.
Pur și simplu!
Și știi asta.
Crede-mă, aș vrea să fie altă cale să ducem odiseea la bun sfârșit.
Dar nu văd alta.
Te rog să-mi promiți ceva.
Nu plec din Infern fără mama ta.
Îți mulțumesc.
Voiam să te rog ca, după ce termini odiseea, să încerci să mă scoți de-aici.
Crezi că era nevoie?
Voiam să mă asigur.
E ciudat.
E...
cald.
E o idee proastă, ridică-te!
Nu pot.
- Ridică-te! Nu glumesc! - E în regulă.
Sunt bine.
Sunt...
Te pot ajuta?
Te ajut să găsești ieșirea?
Hai, fuguța!
- Nu plec fără prietenul meu. - Nu așa merge treaba.
E o situație fără întoarcere. Un mecanism ireversibil.
- De unde știi? - Eu l-am construit.
Nu plec fără prietenul meu!
Și, dacă nu vrei să mă ajuți, măcar mă lași în pace să mă concentrez?
În ciuda a ce ți-o fi spus fratele meu, nu sunt ușor de intimidat.
Știu că mama ta s-a supărat pe tine recent.
Amândoi știm cum face.
Dar de data asta a fost rău.
Chiar și pentru ea.
Dacă pleci cu scutul ăla...
vei fi o eroină și te vei acoperi de glorie.
Atena va fi mândră și te va ierta.
Și totul va reveni la cum a fost mereu,
va fi mereu...
- ...și trebuie să fie. - Ba nu trebuie să fie! Nu trebuie!
Lupta crâncenă, puterea și gloria sunt singurele care contează.
Ares e așa, Zeus e așa, mama e așa.
Dar el nu e așa.
E mai bun.
Poate că și eu am fost așa.
Dar nu mai vreau să fiu.
Nu vreau să fiu ca voi.
Refuz.
Nici unii dintre noi nu vrem să fim.
Ești un copil bun, Annabeth.
O să-ți pun o vorbă bună la mama ta.
Unde e mașina?
SALVAȚI ANIMALELE LUMII TRANSPORT DE ANIMALE VII
Glumești!
Urcați, nu urcați, mă doare-n cot.
În câteva ore, camionul ăsta o să fie la Cazinoul Lotus din Vegas.
Hermes își face veacul acolo. De vă jucați bine mâna,
șoferul lui vă duce la LA în câteva minute.
Aici aveți haine, bani și drahme, să-l invocați pe Hermes.
V-aș ura noroc, dar la ce bun?
N-o să dăm greș.
Nicio grijă, taică-tu a făcut o droaie de copii
de care nu i-a mai păsat după ce s-a plictisit.
- O să ai mulți tovarăși. - Nu dăm greș și m-am săturat să te aud.
Percy...
Crezi că mă cunoști, dar nu știi de ce sunt în stare.
Și dacă nu ai grijă...
s-ar putea să afli.
Percy...
Mersi pentru abuzul emoțional și pentru cheeseburgeri.
Și pentru mașină. O luăm.
Poți să ne dai niște șervețele sau ceva?
Aici nu e prea curat.
Bun...
Cam pute aici.
Contează doar să ajungem unde trebuie.
Presupunând că Ares ne-a spus adevărul.
Nu ni l-a spus.
Cel puțin nu pe tot.
Ne-a ascuns ceva.
- De unde știi? - Cred că l-am tras de limbă.
Știu cine a furat Fulgerul.
PERCY JACKSON ȘI OLIMPIENII
Aici nu e vorba doar de Fulger.
E ceva mai mult.
Bun-venit, semizeilor!
Avem o mare problemă!
Subtitrarea: Vasile Dimitriu