Musíme jet do Santa Monicy.
Setká se tam se mnou můj otec.
Pomůže nám.
Vaše výprava kiksne.
- To byl můj bratranec? - Arés.
Ať se blesk najde nebo ne, Zeus začne válku s Poseidónem tak jako tak.
Úkol splníme. A zastavíme válku.
To křeslo je dohoda.
Jeden z nás si na něj sedne a druhý dostane štít.
Bez svýho přítele neodejdu.
Jeden druhému vlkem. Moc a sláva a na ničem jiném nezáleží.
On takový není. On je lepší!
Ale za pár hodin dorazí do kasina Lotos ve Vegas.
Tam se zdržuje Hermés. Pokud to dobře zahrajete,
jeho osobní řidič vás odveze do L.A. za pár minut.
Asi jsem to z něj dostal. Vím, kdo ukradl mistrovský blesk.
PERCY JACKSON A OLYMPANÉ
Myslíš, že jsi něco extra, zloději blesku?
Myslíš, že tě nemůžu nahradit?
Poskytl jsem ti pomoc
s krádeží mistrovského blesku, ale přišel jsi o ni.
To už jsme napravili.
Ale v sázce je toho příliš na to, abys mě zase zklamal.
Válka, co nás čeká. Válka větší než ta Diova a Poseidónova.
Ještě jednou budu muset pochybovat o tvých kvalitách
a vyberu někoho, kdo tě dokáže nahradit.
Je to tak, malý hrdino?
Čas našeho setkání ještě nenadešel.
Tak zmiz. A ukaž mi, co dokážeš.
Je to lepší?
To asi zjistíme. Vidíš, kde jsme?
Už jsme skoro tam.
Hele. Mám signál.
Hoď mincí, chaluhový mozečku.
Dobře. Tohle bude vždycky divný.
Když chceš upoutat pozornost bohů, musíš zaplatit.
Ó, Iris, bohyně duhy, prosím, přijmi mou oběť.
Fajn, ukaž mi Tábor polokrevných. Cheirónovu kancelář.
Luku?
- Annabeth? Percy! Jste v pořádku? - Jo. Kde je Cheirón?
Cheirón se z plných sil snaží uklidnit tábor.
Všichni si myslí, že bude válka, tak si sruby volí strany.
Prosím, řekněte, že máte dobré zprávy.
- Víme, kdo ukradl blesk. - Jak to víte?
Potkali jsme Aréa a Grover ho rozpovídal
a uvědomil si, že Arés ví, kdo ho ukradl, ale kryje ho.
A koho jiného by Arés kryl než...
Svou nejoblíbenější dceru. Clarisse je zlodějka blesku.
Cheirón ji musí zatknout, vytáhnout z ní informace.
Nejde jen o ten blesk, jde o víc.
Neptej se mě, jak to vím, prostě mi musíš věřit.
Dobře, jdu na to. Takže Arés, jo? Jaký to bylo?
Oproti Chiméře v pondělí a Medúze v neděli,
to mohlo být mnohem horší.
- Medúza byla v sobotu. - Já myslel, že v neděli.
Neděle byla bez nestvůr. V pondělí jsi umřel v řece.
- Jasně. Takže Medúza v sobotu. - Hele, co to má být?
- Co? - Co?
Kdy se z vás stali staří manželé?
Nechci měnit téma, ale změním ho.
Mohl bys nám s něčím poradit.
Míříme do Las Vegas za tvým tátou...
- Co je? - Nemůžeš se Luka ptát na jeho tátu.
No, teď už fakt ne.
Když mu řekneme, že jdeme za Hermem, pokusí se nám to vymluvit.
- To je nám teď k ničemu. - Nevychází spolu?
- Ani trochu. - Takže mám novinky.
Ti, co řídí tenhle náklaďák, nejsou žádní svatoušci. Pašeráci.
Můžeme pomoct zvířatům utéct,
ale ne, když to ohrozí výpravu.
To ne. Už vědí, jak se dostat ven.
I nás. Někteří z nich jsou hrozně chytří. Chyběl jim jen
jeden kousíček hádanky, aby klece odemkli.
- Jaký? - Palce. Ale teď jsme tu my, tak dobrý.
A jakmile otevřeme klece, mají plán, co dál?
Jo. Fakt vymakaný. Jsou to...
takoví umělci.
PŘÁTELSKÁ MEZINÁRODNÍ
To se mi zdá nebezpečný.
Jsou v pohodě. Dal jsem jim satyrské požehnání,
takže bezpečně
- dojdou do divočiny. - Pro lidi.
Lidi. No, určitě budou...
No, nevím. Ale zvířata jsou v pohodě.
Pojďte, než přijedou poldové.
Jak poznáme, který hotel je Lotos?
Asi ten, co má na sobě obrovský lotosový květ.
Mělas náskok tak dvě vteřiny. Fakt.
Občas je dobrý ty snadný nechat plavat.
Mohla bys to aspoň třeba zkusit?
Vím, že máme zachránit svět,
ale bylo by neprofesionální, kdybychom to tu prozkoumali?
Najdeme Herma, přimějeme ho, aby nás odvezl do Los Angeles
a řekl nám, jak se dostat do podsvětí
- a jsme tu hotoví za deset vteřin. - To byl vtip.
- Počkejte. - Co?
Mamka ti vyprávěla příběhy, četla ti Odysseu?
Komiks.
To se počítá.
Odysseus připluje na pláž. Potká lidi, co zapomněli,
odkud přišli, zapomněli všechno, co jim bylo drahé,
- a to, protože snědli... - Lotosové květy.
HOTEL A KASINO LOTOS
Jestli tam vkročíme a všechno zapomeneme,
tak by to byl několikanásobný průšvih.
Ale jestli je tam Hermés, máme jinou možnost?
Co myslíš, chytrolínko?
Jen tam nic nejezte.
Proč ses dívala na mě, když jsi to říkala?
Je to tu mnohem větší, než jak to vypadalo zvenčí.
Může být kdekoli.
- Rozdělíme se. - Já myslel, že s tím jsme skončili.
Navíc vy už jste ho viděli,
ale já ne, takže sám vám moc nepomůžu.
Prohledej tuhle část, já vezmu Percyho tudy.
Za 20 minut se setkáme zase tady v hale.
Co mu mám říct, když ho potkám první?
Nic. Půjdeš sem a vezmeš mě za ním.
Jo. Jasně.
Víš o Hermovi něco, co Grover neví?
Byla jsem s Lukem dlouho předtím, než nás Grover našel.
- Viděla jsem věci, co Grover ne. - Jako setkání s Lukovým tátou?
Jako setkání s jeho mámou. Je prorok. Člověk, co vidí skrze mlhu.
Občas vidí něco, z čeho jim přeskočí. Strašidelný věci.
Co se ještě nestalo. Co ví, že se stane.
Myslím, že to se jí stalo a Luke z toho viní Herma.
A myslím, že Hermés udělá cokoli, aby ho získal zpět.
Pro začátek nám může pomoct.
Počkej!
Auguste... počkej!
Auguste, to jsem já.
Grover. Pamatuješ si mě?
Nepamatuješ.
Snědl jsi lotosové květy.
Poslyš, můžu ti jen něco říct?
Byl jsi pro mou rodinu moc důležitý.
A vím, že jsi měl velký vliv na strýce Ferdinanda.
Když se připravoval na pátrání, pořád o tobě mluvil.
- Ferdinand. - Jo.
Chtěl jsem ti jen říct, že jsem ho našel.
V New Jersey.
Při pátrání po Panovi se dál nedostal.
Fakt nevím, proč ti tohle říkám.
Asi je těžký o tom mluvit s mými přáteli.
- Nevím, zda to pochopí... - Našel jsem ho.
Ne, já našel Ferdinanda. To je jedno, nebudu tě otravovat.
Ne. Ferdinanda ne. Našel jsem Pana.
- Cože? - Skoro. Je tady.
Málem jsem... ho měl. Grovere, jen jsem čekal na někoho,
kdo by mi pomohl se k němu dostat. A přišel jsi ty.
Pomůžeš mi?
Hele... když ti něco řeknu, slíbíš mi, že si ze mě nebudeš utahovat?
- Kámo. - Jasně.
Tak jo. Mívám takový sny.
Nejdřív byly divný. A pak, jako s Lukovou mamkou, začaly být děsivý.
- Máš je taky, že jo? - Jistě.
A pak se tam objevil takový chlápek a mluvil se mnou.
Ale ne jako v normálním snu. Spíš jako by věděl, že jsme ve snu.
Ale dneska to bylo jiný, jako bych se objevil v jeho snu.
Jako bych tajně poslouchal, jak mluví s...
S kým?
S tím, kdo pro něj ukradl mistrovský blesk.
Poslouchal jsi Háda,
jak ve snu intrikuje s Clarisse?
Ale nepochopil jsem, jak mluvili o tom, co přijde potom.
Jako by boj mezi Diem a Poseidónem byl jen začátek
a plánovali ještě něco dalšího.
Myslíš, že je to skutečný? Protože jestli jo,
neví o tom ani bohové,
tak... co s tím teda máme dělat my?
- Nevím. - Nevíš?
Občas něco nevím.
Jo, ale jestli to nevíš, tak já nemám šanci.
Na tom ale nesejde,
pokud se nedostaneme do Santa Monicy jako první.
Nemáme moc času. Pojď.
Počkej. Tohle asi nemůžu... Myslím, že tohle dělat nemůžu.
Nemám Licenci pátrače, abych mohl hledat Pana.
Já to na tebe neřeknu.
Asi je to hloupá otázka, ale co dělá Pan ve vegasském kasinu?
Ještě kousek.
Bůh přírody se celou dobu schovává tady?
Je to to nejnepřírodnější místo na světě.
To se mi moc nezdá.
Auguste?
- Pardon, my se známe? - Jo...
- Jo, známe. - Chceš?
Nemůžu jíst lotosový květy, Auguste.
To jsou nacho chipsy. Chceš?
To nechápu.
Pokud nejíš ty květy, tak proč zapomínáš?
Co se to tu děje?
Musím to říct svým...
Musím...
Počkej, přišel jsem s... někým, ne?
Přišel jsi se mnou.
O čem jsem to mluvil?
Je to už jen kousek. Pomůžeš mi?
Jo.
Konec sázek.
Takže se objeví velká vlna a vyplaví chlapce zpátky na pláž.
Tak ta paní padne na kolena, vzhlédne k nebesům a říká:
„Má na hlavě klobouk!“
Čau, polobozi! Vítejte!
Vaše sázky, dámy a pánové.
Poslali nás za vámi.
Tak jste mě našli. Připojte se k nám. Víte, jak se hrají kostky?
Nemáme moc času.
Potřebujeme vaši pomoc, aby...
Vím, proč chcete mou pomoc.
Chcete, abych vám pomohl vplížit se do podsvětí.
- Ty jo. Fakt dobře hádáte. - Existuji mimo prostor a čas, kluku.
Proč myslíš, že mi dali za úkol doručovat poštu?
Nejste první polobozi, co mě o to žádají a věřte mi,
nebudete první polobozi, kteří odejdou zklamaní,
takže si aspoň můžete zahrát...
Jsme Lukovi přátelé.
Jo.
Tak dobře.
Čas a prostor jsou hračka.
Výchova je... něco úplně jiného.
Posaďte se.
Tebe si pamatuju.
Bylas tam. Když jsem viděl Luka naposledy.
Jo.
Viděla jsem, jak se hádáte. Slyšela jsem, co řekl.
Že co se stalo jeho mámě je vaše vina,
že to všechno byla jen vaše chyba a že vás nenávidí.
Pomozte nám dostat se do podsvětí.
Pomozte nám získat od Háda Diův mistrovský blesk a uvidí, že vám není ukradený.
Do podsvětí existuje jedna cesta. Tajná.
Už jsem k ní pomohl jiným.
A víte, co se vždycky stane?
A myslím pokaždé.
Mou pomoc nechcete. Věřte mi.
No, vlastně fakt chceme.
Varovali mě, abych se od Luka i jeho matky držel dál.
Varovali mě, že ať se budu snažit sebevíc, jen to zhorším.
A stejně jsem to zkusil. A nebylo to strašné jen pro Luka.
Bylo to strašné pro nás všechny. Víte, jaký je to pocit?
Být blízko někomu, koho milujete
s vědomím, že nemáte jinou možnost, než se navzájem zraňovat?
Vím, že ty ano.
Měl bych to připomenout i tobě?
Já si to moc dobře pamatuju.
Pomůžete nám, nebo ne?
Já už se do toho nepletu. Nemá to cenu. Promiňte.
Takže to byla jen ztráta času.
A my nemáme času nazbyt.
Má právo se zlobit. Není to fér. Nic z toho.
Díky. To nám fakt pomohlo.
To tvůj otec mě varoval, ať se držím dál.
Že je strašné sledovat, jak se trápíš, a nemoci zasáhnout,
ale o tom občas výchova je.
Měl jsem se s ním setkat. Řekl, že se uvidíme v Santa Monice.
Proč by to říkal, když si myslí, že to vše jen zhorší?
Pro boha je opravdu těžké cítit se bezmocný.
Všichni prostě děláme, co můžeme.
Jestli to pomůže, stejně už na tom teď nezáleží.
Co tím myslíte?
Hej!
Máme velký problém.
Vím, že se zdá, že jsme tu strávili tak 20 minut,
ale už je čtvrtek. Byli jsme tu celé dny.
Čas tu ubíhá jinak. Rychleji.
Každá vteřina tady jsou venku minuty.
Hermés nás u toho stolu nechal celou dobu sedět
a věděl, že nám dochází čas.
Jo.
Hned je mi líp, že jsem mu ukradla klíče.
Přesně. Cože?
- Jako neviditelná. Vybrala jsem mu kapsy. - Vybrala jsi Hermovi kapsy?
Jsem všestranně nadaná. Teď jen musíme najít jeho auto
a okamžitě nás doveze, kamkoli chceme.
Když si pospíšíme, pořád máme čas splnit náš úkol před slunovratem.
Hermés mi řekl ještě něco.
Důvod, proč nevnímáme čas, je lotos.
- Žádný jsme nejedli. - Šíří ho tu vzduchem.
Lidi tak zapomínají.
Hermés mi připomněl, že než odejdeme, musíme něco udělat.
- Grover. - Kdo je Grover?
Grover.
Grovera si pamatuju.
Ty jo, Grover fakt zestárl. Jak dlouho jsme tu byli?
Hej!
Hledáme našeho přítele, satyra, viděl jste ho?
Kde je? Počkejte!
Hej!
Kde je Grover?
Grovere?
Grovere.
Skoro jsem ho měl.
Jo, taky nenávidím, když mi tohle někdo udělá
a nemůžu uvěřit, že to říkám,
ale fakt už musíme jít.
No jasně. Kam jdeme?
- Ty nevíš, kdo jsme, že ne? - To nevím. My se známe?
- Percy. Annabeth. Tví nejlepší kámoši. - Fakt?
Ty kráso. Grovere, jsme na výpravě, bez tebe to nezvládneme,
nemáme moc času a musíme jít. Hned.
Na výpravě? To zní skvěle! Ale je to nebezpečný?
To mi neva, jen jsem zvědavý. Jo a promiň, jak že se jmenuješ?
Fajn, bůh cestovatelů, jaký auto má bůh cestovatelů?
Musím říct, že zatím je ta výprava opravdu vzrušující.
Fakt doufám, že to auto najdeme.
- Najít auto naše výprava není. - Máme toho víc?
Ježíši. Vysvětlíme ti to po cestě, máme naspěch.
- Jdeme pozdě? - Hrozně pozdě.
Jdeme pozdě kvůli mně?
To je dobrý. Zvládneme to.
Ale doufám, že ta hra, cos hrál, byla nářez.
- Hledal jsem Pana. - To zní super.
Ne, fakt jsem měl pocit, že ho každou chvíli najdu.
Že budu ten první. Že pomůžu zachránit přírodu.
Přišlo mi to tak skutečný.
Kluci!
- Hermés jezdí v taxíku? - Nechal nám vzkaz.
Jak víme, že je pro nás?
PRO TY BLBÝ DĚCKA
Milý.
Měla jsem vědět, že si bůh zlodějů všimne, že ho okrádám.
Zadní vchod do podsvětí, kouzelné slovo, mapa v přihrádce.
Stojí tu, že na silnici z nás budou cestovatelé
a pak nás auto vezme, kamkoli si budeme přát.
Takže jeden z nás ho musí vyvézt z garáže.
Já si pořád nejsem úplně jistý, co tu děláme,
- což mě vylučuje. - Jo.
Jo, jasně, zabil jsem na první pokus Mínótaura, ne?
Tohle bude hračka.
Moje chyba. Za to můžu já. Jak to přinutit jet dozadu?
HERMŮV TAXÍK
- Jde ti to skvěle. - Zkus zlatou střední cestu.
Klidně to můžeš zkusit sama.
Ten chlap ani nezpomalil!
Fajn. Jeď. Na ulici.
V klidu. To zvládneš.
Kde to jsme?
Zhasni světla.
Percy, Annabeth... moment.
Jste mí nejlepší přátelé.
Je divný, že jsem toho zapomněl mnohem víc než vy.
Zajímalo by mě proč.
Nebyli jsme sami. Je snadné zapomenout, na čem záleží, když jsi sám.
Teď musím jít za svým tátou.
Budeme tu na tebe čekat.
Co mu mám říct?
Ty na to přijdeš.
Promiň. Čekal tak dlouho, jak to jen šlo.
Letní slunovrat letos přišel dřív.
Diovo ultimátum vypršelo.
Tvůj otec šel shromáždit své síly a připravit se na válku.
Požádal mě, abych ti předala zprávu.
Není to tvá chyba. Byl jsi statečný. Byl jsi silný.
Tvůj otec je na tebe pyšný.
Teď se musíš vrátit do tábora.
Ne.
- Dokončím to. - Zprošťuji tě tvého úkolu.
To je mi jedno. Je to moc důležitý.
Válka je jen začátek Hádova plánu.
Blíží se něco dalšího. Něco horšího.
Můj otec o tom neví, že ne?
Musím ho zastavit. Musím pokračovat.
Jestli mi můžete pomoct, tak mi pomůžete.
Tak umíněný. Stejně jako on.
Máte toho tolik společného. Všichni to vidíme.
Co patří moři, to se do moře vždycky vrátí.
Každá z nich vám zajistí bezpečný návrat z podsvětí.
Jsou čtyři.
Zachraň svět... a pak zachraň svou matku.
PERCY JACKSON A OLYMPANÉ
Až získáme blesk, tak odejdete. S mou mamkou.
A co ty?
Vydrž, mami.
Překlad titulků: Jaroslava Sůvová