Vi må tage til Santa Monica.
Jeg skal mødes med min far der.
Han hjælper os.
Din mission vil slå fejl.
- Er han min fætter? - Ares.
Uanset om lynet bliver fundet, går Zeus i krig mod Poseidon.
Vi færdiggør missionen. Vi forhindrer krigen.
Stolen er selve handlen.
En af os går ind, den anden tager skjoldet.
Jeg går ikke uden min ven.
Spis eller bliv spist. Magt og hæder, alt andet er ligegyldigt!
Sådan er han ikke. Det er han bedre end.
Om få timer er den på Lotus-kasinoet i Vegas.
Der hænger Hermes ud. Spiller I kortene ordentligt,
vil hans privatchauffør få jer til L.A. på få minutter.
Jeg tror, jeg fik det ud af ham. Jeg ved, hvem der stjal mesterlynet.
PERCY JACKSON OG OLYMPERNE
Tror du, at du er noget særligt, lyntyv?
Tror du, at du er uerstattelig?
Jeg gav dig værktøjerne
til at stjæle tordenkilen, og så blev det taget fra dig.
Den fejl er der blevet rettet op på.
Men der er for meget på spil til, at du svigter mig endnu en gang.
Krigen forude. Krigen, der ikke bare er Zeus og Poseidons krig.
Giver du mig god grund til igen at betvivle dit værd,
er der en anden, der står klar til at overtage din plads.
Ikke sandt, lille helt?
Det er endnu ikke helt tid til, at vi mødes.
Smut du med dig. Og vis mig, hvad du er i stand til.
Hjalp det?
Det finder vi vel ud af nu. Kan du se, hvor vi er?
Vi er der næsten.
Så, jeg har signal.
Kast den nu, Tanghjerne.
Dette vil aldrig ikke føles mærkeligt.
Vil man have gudernes opmærksomhed, koster det.
Åh, Iris, regnbuens gudinde, tag venligst imod min ofring.
Vis mig halvblodslejren. Chirons kontor.
Luke?
- Annabeth? Percy! Er I uskadte? - Ja, vi har det fint. Hvor er Chiron?
Chiron holder lejren sammen med begge hænder.
Alle tror, vi skal i krig, så hytterne vælger hold.
I har bare at have gode nyheder.
- Vi ved, hvem der stjal tordenkilen. - Hvordan?
Vi mødte Ares. Grover fik ham til at tale
og indså, at Ares kendte tyven, men at han dækkede for dem.
Hvem skulle Ares dække for udover ...
Hans yndlingsdatter. Clarisse er lyntyven.
Chiron må anholde hende og finde ud af, hvad hun ved.
Det her handler om mere end bare lynet, noget større.
Spørg mig ikke. Du må bare stole på mig.
Okay. Modtaget. Ares, hvad? Hvordan var det?
Sammenlignet med kimæren i mandags og Medusa søndag
kunne det have været værre.
- Medusa var lørdag. - Jeg troede, det var søndag.
Ingen uhyrer i søndags. I mandags døde du i floden.
- Nå. Så Medusa var i lørdags. - Hvad foregår der?
- Hvad? - Hvad?
Hvornår blev I til et gammelt ægtepar?
Ikke for at skifte emne, men jeg gør det alligevel.
Vi behøver din rådgivning.
Vi skal til Las Vegas for at finde din far ...
- Hvad skete der? - Du kan ikke spørge Luke om hans far.
Nu kan jeg da slet ikke.
Hvis du siger, at vi skal hen til Hermes, vil han bare tale os fra det.
- Det har vi ikke brug for lige nu. - Kan de ikke enes?
- Slet ikke. - Jeg har nyt.
Chaufførerne er slet ikke søde. De er smuglere.
Vi kan prøve at hjælpe dyrene flygte, men ikke hvis det sætter missionen i fare.
Nej, de har allerede en plan for at flygte.
Og også os. Nogle af dem er så kløgtige. De manglede kun
én brik i puslespillet for at låse burene op.
- Hvad var det? - Tommelfingre. Men det har vi jo.
Og når burene er åbne, har de så en plan derefter?
Ja. Så elegante. De er...
...de er kunstnere.
VENLIGHED INTERNATIONAL
Det virker farligt.
De klarer sig. Jeg gav dem en satyr-velsignelse,
- så de kommer trygt ud i naturen. - Jeg mente folkene.
Dem. Ja, altså, de skal nok ...
Jeg ved ikke. Men dyrene har det fint.
Vi smutter, inden politiet kommer.
Hvordan ved vi, hvilket hotel der er Lotus?
Det er nok det med den enorme lotusblomst på.
Du var altså kun to sekunder hurtigere end mig.
Nogle gange er det nok okay bare at lade det ligge.
Kan vi ikke forsøge i det mindste?
Jeg ved godt, at vi skal redde verden,
men ville det være amatøragtigt at blive her lidt?
Vi finder Hermes og får ham til at give os et lift til Los Angeles
og en plan til at nå ind i underverdenen.
- Vi er ude straks efter det. - Jeg lavede bare sjov.
- Vent lige. - Hvad?
Din mor fortalte dig historierne. Læste hun Odysseen for dig?
Tegneserieversionen.
Det tæller altså.
Odysseus lander på en strand. Der er folk, der har glemt,
hvor de kommer fra, glemt alt, der var vigtigt for dem.
- Det skete, fordi de spiste ... - Lotusblomsterne.
Går vi derind og glemmer alt, ville det slet ikke være godt.
Men hvis Hermes er derinde, er vi jo lidt nødt til det.
Hvad tænker du, Klogesen?
Vi spiser ingenting.
Hvorfor så du på mig, da du sagde det?
Det er større, end det så ud ude fra. Han kunne være hvor som helst.
- Lad os opdele os. - Det troede jeg, vi var færdige med.
Og I har jo set ham før,
men det har jeg ikke, så jeg er ikke til meget nytte alene.
Du undersøger den side. Jeg går denne vej med Percy.
Uanset hvad mødes vi her i lobbyen om 20 minutter.
Hvad skal jeg sige til ham?
Intet. Vi mødes her, og så viser du mig, hvor han er.
Ja. Selvfølgelig.
Hvad vil du sige, som Grover ikke kan?
Jeg var hos Luke, længe før Grover fandt os.
- Jeg så ting, Grover ikke fik at se. - Som at møde Lukes far?
Som at møde hans mor. Hun er seer. Et menneske, der kan se gennem tågen.
Nogle gange ser de ting, der gør dem skøre. Skræmmende ting.
Ting, der endnu ikke er sket. Ting, de ved, der vil ske.
Det var nok det, der hændte hende, og Luke mener, det er Hermes' skyld.
Hermes vil nok gøre alt for at få ham tilbage.
Måske også hjælpe os.
Vent!
Augustus... vent!
Augustus, det er mig.
Grover. Kan du ikke huske mig?
Du kan ikke huske mig.
Du spiste lotusblomsterne.
Må jeg ikke lige sige noget?
Du var vigtig for min familie.
Og du var en stor indflydelse på min onkel Ferdinand.
Da han forberedte sig på sin søgen, talte han konstant om dig.
- Ferdinand. - Ja.
Jeg ville bare sige, at jeg fandt ham.
I New Jersey.
Længere nåede han ikke i sin søgen efter Pan.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg siger det.
Det er svært at tale med mine venner om.
- De forstår nok ikke ... - Jeg fandt ham.
Nej, jeg fandt Ferdinand. Det gør ikke noget. Jeg går igen.
Nej, ikke Ferdinand. Jeg fandt Pan.
- Hvad? - Næsten. Han... Han er her.
Jeg har ham... næsten. Grover, jeg har ventet på, at nogen
kunne hjælpe mig med at nå ind til ham, og her står du.
Vil du hjælpe mig?
Hvis jeg fortæller dig noget, lover du så ikke at gøre grin med mig?
- Hold nu op. - Ja.
Okay. Jeg har haft nogle drømme.
For en stund var de mærkelige. Og ligesom Lukes mor blev de uhyggelige.
- Dem har du også haft, ikke? - Jo da.
Og så dukkede en mand op, som talte til mig.
Men ikke som i en almindelig drøm. Som om han vidste, det var en drøm.
Men i dag var det anderledes, som om at jeg endte op i hans drøm.
Som om jeg lyttede med, mens han talte til ...
Talte til hvem?
Til personen, der stjal tordenkilen for ham.
Lytter du hemmeligt til Hades
og sammensværger dig med Clarisse i dine drømme?
Det, jeg ikke forstår, er dog, at de talte om, hvad der nu skulle ske.
Som at få Zeus og Poseidon til at strides kun var begyndelsen.
At de planlægger noget større oven i købet.
Tror du, at det er virkeligt? For hvis det er,
altså noget, guderne ikke engang kender til,
jeg mener... hvad skal vi så gøre ved det?
- Det ved jeg ikke. - Ikke?
Der er jo ting, jeg ikke ved.
Hvis du ikke ved det, hvilken chance har jeg så?
Det gør ingen forskel, med mindre vi når først til Santa Monica.
Vi har travlt. Kom så.
Vent. Jeg tror ikke, at jeg kan ... Jeg tror ikke, at jeg må.
Jeg har ikke søgetilladelse til at lede efter Pan.
Jeg siger ikke noget, hvis du heller ikke gør.
Det her er nok et dumt spørgsmål, men hvad laver Pan på et kasino?
Bare lidt længere fremme.
Har naturens gud virkelig gemt sig her?
Det er det mindst naturlige sted i verden. Det virker som et mærkeligt valg ...
Augustus?
- Kender jeg dig? - Ja, vi ...
- Ja, det gør du. - Vil du have noget?
Jeg må ikke spise lotusblomster, Augustus.
De er tortillachips. Vil du have nogle?
Jeg er... ikke med.
Hvis du ikke spiser blomsterne, hvorfor glemmer du så ting?
Hvad sker der her?
Jeg må fortælle mine ...
Jeg må ...
Vent, jeg var her sammen med nogen, ikke?
Du er her med mig.
- Hvad var jeg ved at sige? - Lidt længere fremme. Vil du hjælpe mig?
Ja.
Ikke flere indsatser.
Så, der kommer en stor bølge, skyller den drengen tilbage på stranden.
Damen falder ned på knæ, kigger op mod himlen og siger,
"Han har hat på!"
Hej, halvguder! Velkommen til!
Placer jeres indsatser.
- Vi blev sendt for at finde dig. - I fandt mig. Kan I spille terninger?
Vi har lidt travlt.
- Vi behøver din hjælp til ... - Jeg ved godt, hvad I vil.
At jeg hjælper jer ind i underverdenen.
- Wow. Du er god til at gætte. - Jeg eksisterer uden for tid og rum.
Hvorfor gav man ellers mig til opgave at levere post?
I er ikke de første halvguder, der spørger, og tro mig
I er ikke de første halvguder, der må gå skuffede hjem,
så I kan lige så godt spille ...
Vi er Lukes venner.
Ja.
Okay.
Tid og rum er nemt, unger.
At være forælder er... noget helt andet.
Tag plads.
Jeg kan godt huske dig.
Du var der. Forrige gang, jeg så Luke.
Ja.
Jeg så jer skændes. Jeg hørte, hvad han sagde.
At det, der hændte hans mor, var din skyld.
At det hele var din skyld, og at han hadede dig.
Hjælp os nå underverdenen,
hjælp os med at finde Zeus' tordenkile, og så ser han, at du ikke er ligeglad.
Der er en vej ind i underverdenen. En hemmelig vej.
Jeg har hjulpet andre med at finde den.
Og ved I, hvad der sker hver gang?
Vitterligt hver eneste gange.
I vil ikke have min hjælp. Tro mig.
Det vil vi faktisk gerne.
Jeg fik besked på at holde mig fra Luke og hans mor.
At uanset, hvor meget jeg ville hjælpe, ville jeg bare gøre det værre.
Jeg tog alligevel afsted, og det var ikke kun forfærdeligt for Luke.
Det var forfærdeligt for os alle. Ved I, hvordan det føles?
At stå en, man elsker, så nær,
velvidende, at man er nødt til at blive ved med at såre hinanden?
Det ved jeg, at du gør.
Bør jeg også påminde dig?
Jeg kan sagtens huske det.
Vil du hjælpe os eller ej?
Jeg blander mig ikke længere. Det er ikke besværet værd. Beklager.
Så alt det her var spild af tid.
Og vi har ingen tid at spilde.
Hun er i sin fulde ret til at være vred. Intet af det her er retfærdigt.
Tak. Det er virkelig behjælpeligt.
Din far sagde, jeg skulle holde mig væk.
Han sagde, det var forfærdeligt at se dig kæmpe uden at kunne hjælpe,
men at det var nu engang sådan at være forælder.
Jeg skulle møde ham. Han sagde, vi kunne mødes i Santa Monica.
Hvorfor sagde han det, hvis han mener, det gør alt værre?
Det er vældig svært for en gud at føle sig magtesløs.
Vi gør alle bare vores bedste.
Hvis det hjælper at høre, er det alligevel forgæves nu.
Hvad skal det betyde?
Hallo!
Vi har et enormt problem.
Det føles, som om vi kun har været her i 20 minutter,
men det er allerede torsdag. Vi har været her i flere dage.
Tiden går anderledes herinde.
Hvert sekund er flere minutter udenfor.
Hermes lod os sidde, selvom han vidste, at vi måtte skynde os med missionen.
Ja.
- Så er det fint, at jeg stjal hans nøgler. - Præcis. Vent, hvad?
- Jeg gjorde mig usynlig og stjal fra ham. - Stjal du fra Hermes?
Jeg har mange talenter. Nu må vi bare finde hans bil,
så den øjeblikkeligt kan køre os, hvor vi vil hen.
Vi kan nå at færdiggøre missionen inden solhvervet, hvis vi skynder os.
Hermes fortalte mig noget andet.
Vi kan ikke fornemme tiden på grund af lotusfrugten.
- Vi spiste ingen lotusfrugt. - Det pumpes ud i luften.
Det får en til at glemme.
Hermes påmindede mig om, at vi måtte gøre noget, inden vi kunne gå.
- Grover. - Hvem er Grover?
Grover.
Jeg husker Grover.
Grover er godt nok blevet gammel. Hvor længe har vi været her?
Hallo!
Vi leder efter vores ven, en satyr, har du set ham?
Hvor er han? Vent!
Hallo!
Hvor er Grover?
Grover?
Grover.
Jeg var så tæt på.
Jeg hader også, når nogen gør det ved mig,
og jeg kan ikke tro, at jeg siger det, men det er på tide at gå.
Ja. Hvor skal vi hen?
- Du ved ikke, hvem vi er, vel? - Jo. Nej. Kender jeg jer?
- Percy. Annabeth. Dine bedste venner. - Virkelig?
Du milde. Grover, vi er på en mission. Vi kan ikke klare den uden dig.
Vi har ikke meget tid, og vi må afsted. Lige nu.
En mission? Det lyder fantastisk! Men er det farligt?
Ikke altafgørende, jeg er bare nysgerrig. Undskyld, hvad var det nu, du hed?
Godt så, hvilken slags bil har de rejsendes gud?
Det må jeg give jer. Indtil videre er missionen ret spændende.
Jeg håber, vi finder den bil.
- At finde bilen er ikke missionen. - Er der mere end det?
I guder. Vi forklarer det på vejen. Vi har lidt travlt.
- Er vi sent på den? - Meget sent på den.
Er det på grund af mig?
Det går nok. Vi skal nok klare den.
Men jeg håber, at dit spil var fantastisk.
- Jeg var på jagt efter Pan. - Det lyder fedt.
Jeg mener, at det faktisk føltes, som om jeg var ved at finde ham.
At... At jeg ville blive den første. At jeg ville redde den naturlige verden.
Det føltes så virkeligt.
Gutter!
- Kører Hermes taxa? - Han efterlod os en besked.
Hvordan ved du, den er til os?
TIL DE DUMME UNGER
Flot.
Jeg burde have vist, tyvenes gud ville bemærke et tyveri.
Bagdør til underverdenen, magisk ord, kort i handskerummet.
Der står, vi bliver rejsende, når vi er på vejen,
og så kører bilen os, hvor end vi vil hen.
Så må en af os jo bare køre den ud af parkeringskælderen.
Jeg er stadig ikke helt sikker på, hvad vi laver,
- hvilket virker diskvalificerende. - Ja.
Ja. Og jeg dræbte jo minotauren i første forsøg, ikke?
Hvor svært kan det være?
Min fejl. Det var mig. Hvordan kører man baglæns?
HERMES TAXA
- Du klarer det så godt. - Prøv at sigte mod midten.
Du er velkommen til selv at prøve.
Han sænkede ikke engang farten!
Okay. Bare fortsæt. Op mod gaden.
Det skal nok gå. Du kan godt.
Hvor er vi?
Sluk lyset.
Percy, Annabeth, vent. I...
I er jo mine bedste venner.
Mærkeligt, at jeg glemte så meget mere, end I gjorde.
Hvad mon det skyldtes?
Vi var ikke alene. Man glemmer nemt, hvad der er vigtigt, når man er alene.
Jeg skal møde min far nu.
Vi er her, når du kommer tilbage.
Hvad skal jeg sige til ham?
Det finder du ud af.
Beklager. Han ventede så længe, han kunne.
Sommersolhvervet faldt tidligere her til aften.
Zeus' frist er overskredet.
Din far er gået for at samle sine tropper og forberede sig på krig.
Han bad mig give dig en besked.
Det er ikke din skyld. Du var modig. Du var stærk.
Du gjorde din far stolt.
Nu skal du vende tilbage til lejren.
Nej.
- Jeg gennemfører det her. - Du er frigjort fra din mission.
Jeg er ligeglad. Det her er vigtigt.
Krigen er kun begyndelsen på Hades' plan.
Der er noget andet på vej. Noget værre.
Min far ved ikke besked om det, vel?
Jeg må forhindre ham. Jeg må fortsætte.
Hvis du kan hjælpe, så må du hjælpe.
Så egenrådig. Ligesom ham.
Der er så meget af ham i dig. Vi kan alle se det.
Det, der tilhører havet, kan altid vende tilbage.
Hver af dem vil give dig frit lejde tilbage fra underverdenen.
Der er fire af dem.
Red verden... og red derefter din mor.
PERCY JACKSON OG OLYMPERNE
Når vi har tordenkilen, så må I gå. Sammen med min mor.
Hvad med dig? Hvad med dig?
Hold fast, mor.
Tekster af: Nicklas Kingo Malta Rasmussen