Vi må dra til Santa Monica.
Faren min skal møte meg der.
Han skal hjelpe oss.
Oppdraget deres kommer til å mislykkes.
- Er det fetteren min? - Ares.
Uansett om lynmalen blir funnet eller ikke, skal Zevs gå i krig mot Poseidon.
Vi skal fullføre oppdraget. Vi skal stoppe krigen.
Stolen er byttehandelen.
En av oss setter seg, og den andre får skjoldet.
Jeg går ikke herfra uten vennen min.
Spist eller bli spist. Makt og heder, det er alt som betyr noe!
Han er ikke sånn. Han er bedre enn det!
Om noen timer er denne fremme ved Lotus Kasino i Las Vegas.
Hermes henger der. Hvis dere spiller kortene deres rett,
kan sjåføren hans kjøre dere til L.A. på noen minutter.
Jeg tror jeg fikk det ut av ham. Jeg vet hvem som stjal lynmalen.
PERCY JACKSON OG OLYMPIERNE
Tror du at du er spesiell, Lyntyv?
Tror du ikke at du kan bli erstattet?
Jeg ga deg verktøyene
til å stjele lynmalen, for så å se den bli tatt fra deg.
Den feilen har blitt rettet opp.
Men du kan ikke svikte meg igjen, det er for mye som står på spill.
Krigen som står foran oss. Den som er større enn Zevs' og Poseidons krig.
Hvis du gir meg en grunn til å tvile på verdigheten din igjen,
er det en annen som kanskje er klar til å ta plassen din.
Ikke sant, lille helt?
Det er ikke tid for at vi skal møtes riktig ennå.
Kom deg av sted nå. Og vis meg hva du kan klare.
Hjelper det?
Det finner vi vel snart ut. Kan du se hvor vi er hen?
Vi er nesten fremme.
Sånn. Jeg har kontakt.
Kast den da, Tarehjerne.
Ok. Dette er alltid like rart.
Hvis du vil ha gudenes oppmerksomhet, må du betale for den.
O, Iris, regnbuegudinnen, jeg ber deg ta imot gaven min.
OK, vis meg Halvblodsleiren, Chirons kontor.
Luke?
- Annabeth? Percy! Går det bra med dere? - Ja da. Hvor er Chiron?
Chiron prøver å holde kontroll i leiren.
Alle tror at det blir krig, så hyttene tar parti.
Jeg håper virkelig dere har gode nyheter.
- Vi vet hvem som stjal lynmalen. - Hvordan vet dere det?
Vi støtte på Ares. Grover fikk ham til å snakke,
og oppdaget at Ares visste hvem tyven var, men prøvde å dekke over det.
Så hvem skulle Ares beskytte, om ikke...
Favorittdatteren sin. Clarisse er lyntyven.
Chiron må anholde henne, og finne ut hva hun vet.
Dette handler om mer enn lynmalen, noe større.
Ikke spør hvordan jeg vet det, bare stol på meg.
Greit. Men hva med Ares? Hvordan var det?
Sammenlignet med kimæren på mandag og Medusa på søndag,
kunne det ha gått mye verre.
- Medusa var på lørdag. - Jeg trodde søndag.
Det var ingen monstre på søndag. På mandag døde du i elva.
- Akkurat. Medusa på lørdag. - Dere, hva er det som skjer?
Hva da?
Når ble dere et gammelt, gift par?
Jeg tror jeg bytter samtaleemne nå.
Vi trenger litt råd fra deg.
Vi er på vei til Las Vegas for å finne faren din...
- Hvorfor gjorde du det? - Du kan ikke spørre Luke om faren hans.
Vel, jeg kan jo ikke det nå.
Hvis du sier at vi skal treffe Hermes, vil han prøve å snakke oss fra det.
- Vi trenger ikke det nå. - Kommer de ikke overens?
- Ikke i det hele tatt. - OK, noen oppdateringer.
Mennene som kjører lastebilen er ikke snille folk. Smuglere.
Vi kan gjøre vårt beste for å hjelpe dyrene å unnslippe, men
ikke om oppdraget settes på spill.
Åh, nei. De har allerede en plan for å komme seg fri.
For oss også. Noen av disse dyra er så smarte. De mangler bare
én puslespillbit for å låse opp burene.
- Hva da? - Tomler. Men vi er her, så det er greit.
Og har de en plan for når burene er åpne?
Ja. Virkelig flott. Jeg mener, disse folkene, de er...
de er som kunstnere.
INTERNASJONAL OMSORG
Dette ser farlig ut.
De klarer seg fint. Jeg ga dem en satyrosvelsignelse,
så de vil komme seg til
- villmarken uskadd. - Mente folka.
De, ja. Vel, de klarer sikkert...
Ja, jeg vet ikke. Men dyrene klarer seg bra.
Kom igjen nå, før politiet kommer.
Hvordan vet vi hvilket av hotellene er Lotus-hotellet?
Jeg skulle gjette at det er det med den digre lotusblomsten.
Du hadde to sekunders forsprang på meg. Seriøst.
Noen ganger er det greit å ikke skyte på åpent mål.
Kan vi bli enige om å prøve det?
Jeg vet at vi liksom skal redde verden,
men skulle det være uproft å bare henge her en liten stund?
Vi skal finne Hermes, få ham til å gi oss skyss til Los Angeles,
og en plan for å komme til underverdenen,
- og ti sekunder senere drar vi. - Jeg bare tullet.
- Vent litt. - Hva er det?
Moren din fortalte deg alle historiene, men leste hun Odysseen for deg?
Tegneserieversjonen, ja.
Det teller.
Odyssevs havner på en strand. Det er noen fyrer der som har glemt
hvor de kom fra, glemt alt som var viktig for dem,
- og de ble sånn fordi de spiste... - Lotusblomster.
LOTUS HOTELL & KASINO
Å gå inn der og glemme alt
er ikke bra på noen måte.
Men hvis det er der Hermes er, har vi vel ikke noe valg?
Hva synes du, Orakeljenta?
Bare ikke spis noe.
Hei, hvorfor så du på meg mens du sa det?
Dette stedet er mye større enn det så ut på utsiden.
Hvor kan han være?
- Vi skiller lag. - Jeg trodde ikke vi gjorde sånt lenger.
Og dere har jo sett ham før,
det har ikke jeg, så jeg er ikke til noe hjelp alene.
Gå og let på den siden av rommet, jeg tar med Percy hitover.
Uansett hva som skjer, møtes vi her i lobbyen om 20 minutter.
Hva skal jeg si hvis jeg finner ham?
Ingenting. Møt meg her og ta meg med til ham.
Ja. Selvfølgelig.
Hva skal du si til Hermes som Grover ikke kan?
Jeg var med Luke lenge før Grover fant oss.
- Jeg så ting som Grover ikke så. - Som faren til Luke?
Jeg møtte moren hans. Hun er en seer. Et menneske som ser gjennom Disen.
Av og til ser de ting som er skadelige. Skremmende ting.
Ting som ikke har skjedd ennå. Ting de vet kommer til å skje.
Jeg tror det skjedde henne, og Luke skylder på Hermes for det.
Hermes skulle nok gjøre hva som helst for å få ham tilbake.
Som å hjelpe oss, for eksempel.
Vent litt!
Augustus... vent!
Augustus, det er meg.
Jeg er Grover. Husker du meg?
Nei, du husker meg ikke.
Du spiste av lotusblomstene.
Hør her, kan jeg bare få si noe?
Du betydde mye for familien min.
Og jeg vet at du hadde stor innflytelse på onkel Ferdinand.
Mens han forberedte seg til søket sitt, snakket han om deg hele tiden.
- Ferdinand. - Ja.
Jeg ville bare fortelle deg at jeg fant ham.
I New Jersey.
Han kom ikke lenger enn det i søket etter Pan.
Vet ikke hvorfor jeg forteller deg dette.
Det er vanskelig å snakke med venner om det.
- Jeg vet ikke om de forstår... - Jeg fant ham.
Nei, jeg fant Ferdinand. Det er OK. Jeg skal ikke plage deg.
Nei. Ikke Ferdinand. Jeg fant Pan.
- Hva? - Nesten. Han... Han er her.
Jeg har ham... nesten. Grover, jeg har bare ventet på noen
som kunne hjelpe meg å nå frem til ham. Og her er du.
Kan du hjelpe meg?
Du... hvis jeg forteller deg noe, lover du å ikke gjøre narr av meg?
- Gi deg. - OK.
Jeg har hatt drømmer en stund.
Først var de rare. Og så, som for Lukes mor, ble de nifse.
- Du har sånne også, ikke sant? - Selvfølgelig.
Og så begynte en fyr å dukke opp og snakke til meg.
Men ikke som i en vanlig drøm. Det er som om han vet at vi er i en drøm.
Men i dag var det annerledes, som om jeg endte opp i hans drøm.
Som om jeg tyvlyttet da han snakket med...
Snakket med hvem?
Med den personen som stjal lynmalen for ham.
Du tyvlytter mens Hades
legger hemmelige planer med Clarisse i drømmene dine?
Men det jeg ikke forstår, er at de snakket om det som kommer etterpå.
At å få Zevs og Poseidon til å krige bare er begynnelsen,
og de planlegger noe større i tillegg.
Tror du det er virkelig? For hvis det er det,
noe som ikke engang gudene vet om,
hva skal vi gjøre med det?
- Jeg vet ikke. - Vet du ikke?
Det er jo ting jeg ikke vet.
Ja, men hvis du ikke vet, er det noe håp for meg da?
Det spiller jo ingen rolle uansett
hvis vi ikke kommer oss til Santa Monica først.
Vi har ikke mye tid. Kom igjen.
Vent. Jeg tror ikke jeg kan... Jeg tror ikke jeg har lov til dette.
Jeg har ikke søkerlisens til å lete etter Pan.
Jeg skal ikke sladre så lenge du ikke gjør det.
Kanskje et dumt spørsmål, men hva gjør Pan på et kasino i Las Vegas?
Det er bare et lite stykke til.
Har naturguden gjemt seg her hele tiden?
Dette er det minst naturlige stedet i verden.
Føles som et merkelig valg.
Augustus?
- Unnskyld, kjenner jeg deg? - Ja, v...
- Ja, vi kjenner hverandre. - Vil du ha litt?
Jeg kan ikke spise lotusblomstene, Augustus.
Det er nachochips. Vil du ha?
Jeg... forstår ikke.
Hvis du ikke spiser av blomstene, hvorfor er du glemsk da?
Hva er det som skjer her?
Jeg må si fra til...
Jeg må...
Vent litt, var jeg ikke her sammen med... noen?
Du er her sammen med meg.
Hva var det jeg sa?
Det er bare et lite stykke til. Kan du hjelpe meg?
Ja.
Ingen flere innsatser.
Når den store bølgen kommer, skyller den gutten tilbake til stranden.
Så kvinnen faller på kne, ser opp mot himmelen og sier:
"Han har hatt på seg."
Hei, halvguder! Velkommen!
Sett innsatsene deres.
- Sett innsatsene. - Vi skulle finne deg.
Vel, dere fant meg. Kom, bli med. Kan dere terningspill, unger?
Hør her, vi har ikke så mye tid.
Vi trenger din hjelp med å...
Vet hva dere trenger hjelp med.
Dere vil ha min hjelp til å snike dere inn i underverdenen.
- Wow. Du er flink til å gjette. - Jeg eksisterer utenfor tid og rom.
Hvorfor tror du jeg fikk oppgaven å levere post?
Dere er ikke de første halvgudene som spør, og tro meg,
dere blir ikke de første halvgudene som går skuffet herfra,
så dere kan jo bare spille litt...
Vi er venner av Luke.
Ja.
OK.
Tid og rom er lett, unger.
Det å være foreldre er... noe helt annet.
Sett dere ned.
Jeg husker deg.
Du var med. Sist jeg traff Luke.
Ja.
Jeg så dere krangle. Jeg hørte hva han sa.
At det som skjedde moren hans var din skyld,
at alt var din skyld, at han hatet deg.
Hjelp oss fram til underverdenen.
Hjelp oss å hente Zevs' lynmal fra Hades, så ser han at du bryr deg.
Det er en vei inn i underverdenen. En hemmelig vei.
Jeg har hjulpet andre å finne den før.
Og vet dere hva som skjer hver gang?
Jeg mener, hver eneste gang.
Dere vil ikke ha min hjelp. Tro meg.
Jo, vi vil faktisk det.
Jeg fikk advarsel om å holde meg unna Luke og hans mor.
At uansett hvor mye jeg prøvde å hjelpe, ville jeg gjøre det verre.
Og jeg gjorde det likevel. Det var ikke bare fælt for Luke.
Det var fælt for oss alle. Vet dere hvordan det føles?
Å være så nær noen du er glad i,
men ingen av dere kan gjøre noe annet enn å bare såre hverandre?
Jeg vet at du vet det.
Vil du også ha en påminnelse?
Jeg husker det godt nok.
Skal du hjelpe oss eller ikke?
Jeg engasjerer meg ikke lenger. Det er ikke verdt det. Beklager.
Så vi har bare sløst bort tiden.
Og vi har ingen tid å miste.
Hun har rett til å være sint. Det er ikke rettferdig, ikke noe av det.
Takk. Virkelig hjelpsomt.
Det var faren din som advarte meg.
Sa at det var fælt å se deg slite og føle seg maktesløs til å stoppe det,
men at det noen ganger er det det betyr å være forelder.
Jeg skulle treffe ham. Han sa han skulle møte meg i Santa Monica.
Hvorfor skulle han si det hvis han trodde det skulle gjøre alt verre?
Å føle seg maktesløs er vanskelig for en gud.
Vi gjør vel alle så godt vi kan.
Det spiller ingen rolle lenger uansett, hvis det er noen trøst.
Hva mener du med det?
Hei!
Vi har et stort problem.
Jeg vet det føles som vi bare har vært her i 20 minutter,
men det er torsdag allerede. Vi har vært her i dagevis.
Tiden går annerledes her. Fortere.
Hvert sekund her inne er som minutter på utsiden.
Hermes lot oss sitte ved bordet hele tiden,
og visste at tiden rant ut for oppdraget vårt.
Ja.
Da er det greit at jeg stjal nøklene hans.
Akkurat. Vent. Hva?
- Gjorde meg usynlig og ble lommetyv. - Stjal du fra lomma til Hermes?
Jeg har mange talenter. Nå må vi bare finne bilen hans,
den vil øyeblikkelig transportere oss hvor vi enn vil dra.
Vi har ennå tid til å fullføre oppdraget før solverv hvis vi skynder oss.
Hermes sa noe annet også.
Grunnen til at vi ikke merker at tiden går er lotusfrukten.
- Vi har ikke spist lotusfrukt. - De slipper den ut i luften.
Den får deg til å glemme.
Hermes sa at det var noe vi måtte gjøre før vi kunne dra.
- Grover. - Hvem er Grover?
Grover.
Jeg husker Grover.
Wow, Grover har blitt gammel. Hvor lenge har vi vært her?
Hei!
Vi leter etter vennen vår, en satyros, har du sett ham?
Hvor er han? Vent!
Stopp!
Hvor er Grover?
Grover?
Grover.
Jeg var på nippet.
Jeg vet det, jeg hater når noen gjør det mot meg,
og utrolig nok er det jeg som sier dette,
men vi må virkelig dra nå.
Så klart. Hvor skal vi hen?
- Vet du ikke hvem vi er? - Nei. Har vi møttes før?
- Percy. Annabeth. Vi er dine beste venner. - Er det sant?
Åh, wow. Grover, vi har et oppdrag, og vi klarer det ikke uten deg.
Vi har dårlig tid, og vi må dra. Med én gang.
Et oppdrag? Det høres supert ut! Men er det farlig?
Det kommer ikke an på det, bare nysgjerrig. Hva heter du nå igjen?
OK, hva slags bil kan de reisendes gud ha?
Dere, dette oppdraget er kjempespennende så langt.
Jeg håper virkelig vi finner bilen.
- Oppdraget er ikke å finne bilen. - Er det mer?
Jøss. Vi forklarer på veien, vi har det ganske travelt.
- Er vi sene? - Veldig sene.
Er vi sene på grunn av meg?
Det er OK. Alt ordner seg.
Men jeg håper det var et fantastisk spill du spilte.
- Jeg lette etter Pan. - Høres supert ut.
Nei, jeg mener at jeg faktisk skulle til å finne ham.
At... at jeg skulle bli først og hjelpe til med å redde naturen.
Det føltes så virkelig.
Gutter!
- Hermes kjører drosje? - Og har lagt igjen en lapp til oss.
Hvordan vet vi den er til oss?
TIL DE DUMME UNGENE
Fint.
Jeg burde visst at tyvenes gud skulle merke en lommetyv.
Bakdøra til underverdenen, magisk ord, kart i hanskerommet.
Det står at vi blir reisende når vi er på veien,
og da kjører bilen oss hvor vi enn vil.
Så en av oss må bare kjøre den ut av parkeringshuset først.
Jeg er ennå ikke 100 % sikker på hva vi driver med,
- så jeg er nok diskvalifisert. - Ja.
Ja, nettopp, og jeg drepte jo Minotauros på første forsøk, ikke sant?
Sikkert ikke så vanskelig.
Min feil. Det var meg. Hvordan får du den til å gå baklengs?
HERMES TAXI
- Du gjør det bra. - Kanskje sikte på noe midt imellom.
Du får gjerne prøve dette selv.
Han slakket ikke ned engang!
OK. Fortsett. Frem til veien.
Det er... greit. Du klarer dette.
Hvor er vi hen?
Slå av lysene.
Percy, Annabeth, vent litt. Dere...
Dere to er de beste vennene mine.
Litt rart at jeg glemte mye mer enn dere gjorde.
Jeg lurer på hvorfor.
Vi var ikke alene. Det er lett å glemme hva som er viktig når man er alene.
Jeg tror jeg må møte faren min nå.
Vi er her når du kommer tilbake.
Hva skal jeg si til ham?
Det finner du ut av.
Jeg beklager. Han ventet så lenge han kunne.
Det var sommersolverv tidligere i kveld.
Zevs' tidsfrist har passert.
Faren din har dratt for å samle troppene sine og forberede seg til krig.
Han ba meg gi deg en beskjed.
Dette er ikke din skyld. Du var modig og sterk.
Du har gjort faren din stolt.
Nå må du dra tilbake til leiren.
Nei.
- Jeg skal fullføre dette. - Du er frigjort fra oppdraget ditt.
Jeg bryr meg ikke. Dette er for viktig.
Krigen er bare begynnelsen av Hades' plan.
Det er noe annet som kommer. Noe verre.
Faren min vet ikke om det, ikke sant?
Jeg må stoppe ham. Jeg må fortsette.
Hvis du kan hjelpe, må du gjøre det.
Så egenrådig. Akkurat som ham.
Det er så mye av ham i deg. Vi ser det alle sammen.
Det som hører til i havet kan alltid vende tilbake.
Hver av disse vil gi en av dere trygg passasje ut av underverdenen.
Det er fire stykker.
Redd verden... og redd moren din.
PERCY JACKSON OG OLYMPIERNE
Når vi har fått tak i lynmalen, må dere dra. Og ta med moren min.
Hva med deg da?
Hold fast, mamma.
Oversatt av: Ann-M. Garsed