Olymposlaiset tappelevat, pettävät, puukottavat selkään.
Vuosia ennen syntymääni isoisäni Kronos -
söi tätini ja setäni.
Isäni tietää, ettei saa salamaa takaisin tehtävin tai haeskelemalla.
Käymme siis sotaan.
He puhuivat siitä, mitä tapahtuu seuraavaksi.
Kuin Zeuksen ja Poseidonin lietsominen taisteluun olisi vasta alkua -
ja he suunnittelevat jotain suurempaa sen lisäksi.
Etsimme Hermeksen, hankimme hänen kauttaan kyydin Los Angelesiin -
ja suunnitelman päästä Alamaailmaan.
- Tarvitsemme apuasi... - Tiedän kyllä.
Alamaailmaan on reitti.
Salainen reitti.
Kukin tarjoaa jokaiselle teistä turvallisen paluun Alamaailmasta.
Niitä on neljä.
Pelasta maailma ja mene sitten pelastamaan äitisi.
Tervetuloa, väsynyt matkustaja! Tule sisään ja rauhoitu.
Nämä sängyt muuttavat -
elämäsi.
No, hei vain.
Onko äitiä ikävä?
Tiedän, kuka olet.
Olet Prokrustes.
Poseidonin poika ja matkaajien surmaaja.
Sano vain Crustyksi.
Ja sinulla -
on isän silmät.
Rauhoitu. Rentoudu hetkeksi.
Sängyt ovat ansa.
Niin sinä toimit.
Niin surmaat vieraasi.
Niinkö?
Tiedän, että täällä on salainen reitti Alamaailmaan.
Tiedän, että jäit vahtimaan sitä.
Mutta sinun on päästettävä minut.
Ole kiltti?
Ällistyttävän mukavuutensa lisäksi -
nämä sängyt tekevät hyvää itsevarmuudelle.
- Minua ei oikeasti kiinnosta. - Ne näyttävät, miten sulaudutaan.
Se ei taida olla kovin helppoa meidänkaltaisillemme?
Vanhempamme tekevät siitä vaikeaa.
Venyttävät meitä ja kiertävät meitä ja hakkaavat paloja irti -
tehdäkseen meistä kaltaisiaan.
Nämä sängyt poistavat tuon kaiken.
Näihin sänkyihin vain sulautuu.
Kokeile.
Uskon, että olosi paranee.
Sinä ensin.
Oletko kunnossa?
Olen.
Et pelasta äitiäsi.
Et ole ensimmäinen, joka yrittää tuoda jonkun takaisin -
Alamaailmasta. Et ole ensimmäinen epäonnistuja.
Hei!
Olet onnekas, kun saat pitää pääsi. Älä koeta onneasi.
Onko se ohi?
EI SISÄÄNKÄYNTIÄ
Onko tämä varmasti oikea tie?
Kuolleiden valtakunta -
tai sitten joku jätti tuonne maitotölkin 1990-luvulla.
Parempi?
Huomattavasti.
Jos joudumme pulaan...
Nämä ovat lähtölippumme.
Palaamme kaikki yhdessä.
Kukaan ei palaa.
- Hei! Älä pakota tulemaan sinne. - Emme tiedä, mitä alhaalla on.
Minusta on parempi, jos kaikki eivät ole minulla.
Mennään hakemaan äitisi.
PERCY JACKSON JA OLYMPOSLAISET
No, emme ole enää Kansasissa.
Mitä?
Enkö näyttänyt sitä elokuvaa?
Tarkoitin, että kaupunkiin on enää tunnin matka -
ja on kuin olisimme eri planeetalla.
- On niin rauhallista. - Minä en mene.
Puhuimme tästä.
Tämä tekee sinulle tosi hyvää. Tri Higginsin mukaan tämä on paras koulu,
osavaltion paras ohjelma erilaiset tarpeet omaaville.
- Kävi tuuri, että pääsimme. - Minä en mene.
Tiedän, ettet halua tehdä tätä,
mutta joskus minun on tehtävä valintoja, joita sinä et ehkä ymmärrä.
Minä en mene!
Percy!
Tästä ei neuvotella.
Ainoa kysymys on, kuinka rumaa teet tästä -
ennen kuin sanomme heipat.
Avaa nyt ovi.
Hyvä on!
Grover, vauhtia.
Ei Kansasissa.
Hei, keskity. Lähdimme sieltä neljä päivää sitten.
Niin. Ei, se on...
- Ei mitään. - Onko tuo se, joksi luulen?
Kharon, veneenkuljettaja, joka vie tulokkaita Styks-joen yli.
Tuolla on siis pääportti.
- Mennään. Ehkä ehdimme sinne ensin. - Niin.
Antaisitko sen nyt minulle?
Mennään.
Anteeksi. Anteeksi.
Anteeksi.
Anteeksi. Olemme noiden kanssa.
- Takanasi. - Tämä vaikuttaa niin väärältä.
Ei.
Vain hölmöt jonottavat.
Meidän pitäisi viettää aikaa kaupungissa.
- Seuraava. - Oppisit varmasti paljon.
Ette ole kuolleita.
Siis...
Me kaikkihan kuolemme...
Jossain määrin.
- Ettekä maksaneet ylityksestä. - Odota! Voimme maksaa!
Tässä. Drakmoja.
Ota vain...
Ota vain kaikki.
Voit ostaa uuden pillin.
Juoskaa!
Grover!
Percy, tuonnepäin!
Hei.
Olet tuhma, tuhma koira!
En voi pidellä tätä loputtomiin.
Voitko lennättää meidät kengilläsi?
Pystyt tähän. Yksi kerrallaan. Percy ensin.
Maia.
Annabeth!
Kaverit?
Anteeksi.
Tuo oli tosi...
Tai siis, miten...
Isälläni oli koira, kun olin pieni. Temput kai jäivät mieleen.
Katsokaa.
Vainajain valtakunta.
Tuolla hän säilyttää mestarisalamaa.
Ja äitiäsi.
Voi ei.
- Mitä? - Helmeni. Kadotin helmen.
Se taitaa olla...
Se on koirassa.
- Mitä teemme? - En tiedä,
mutta jos emme liiku, sillä ei ole väliä. Menoksi.
Ei.
Hänet on ilmoitettu. Minulla on tässä teiltä tullut sähköposti,
- jossa sanotaan niin. - Olen hyvin pahoillani.
Mutta on paljastunut uutta tietoa, jonka vuoksi joudumme -
harkitsemaan hakuanne.
- Millaista tietoa? - Piirustus.
- Älkää nyt. - Piirustus, joka...
Kyseessä ei ollut kuriongelma.
Piirustus, joka sai hänen edellisen oponsa -
ottamaan yhteyttä ilmaistakseen huolensa.
Hän piirsi siivekkään hevosen.
Kyse ei ole vain piirustuksesta.
Ongelmamme on, että hänet löydettiin kävelemästä liikuntasalin katolla,
minkä jälkeen hän sanoi nähneensä siellä jotain.
Emme kykene tarjoamaan sellaista psykologista valvontaa,
jota uskomme lapsenne tarvitsevan.
Olen jo vetänyt hänet pois edellisestä koulusta.
Hänellä ei ole paikkaa.
Entä kotikoulu?
Kotikoulu?
Tiedän. Kuulostaa ylivoimaiselta, mutta on olemassa auttavia tahoja.
Se on todellinen vaihtoehto.
Jotkut lapset pärjäävät paremmin vanhempansa kanssa.
Olen pahoillani, mutten voi hyväksyä tuota vastaukseksi.
Joten keksitään yhdessä, miten saamme tämän toimimaan.
Emme voi sivuuttaa tätä.
- Lopeta. - Se on vain matikkaa.
Me kolme plus äitisi on neljä ihmistä, ja vain kolme helmeä.
Jonkun on jäätävä taakse ja sen pitäisi olla minä.
Et ole syyllinen.
Ja vaikka olisitkin ollut, emme jätä sinua.
Piste.
Kun salama on meillä ja sota estetty, te lähdette.
Äitini kanssa.
Entä sinä?
Hetkinen nyt. Entä sinä?
Sankaritehtäväthän eivät ole suoraviivaisia. Minä keksin jotain...
Anteeksi.
He eivät kuule sinua.
He?
Tämä on varmaan Asfodelos.
Luin kirjan tästä paikasta.
Odota. Ei. Mitä sinä...
Ovatko nuo -
juuria?
Sieluja sitoo täällä katumus.
Heitä vainoaa tehdyt valinnat...
Tai tekemättä jääneet.
Annabeth!
- Annabeth! - Kaverit!
Kaverit!
Meillä on ongelma.
Yritin jo. Se on liian vahva.
Miten tämä tapahtui?
Se on jonkinlaista katumusta, eikö?
Mutta mitä kaduttavaa sinulla olisi?
Ei hätää. Menkää. Harhautan koiraa ja ostan teille aikaa.
Tämä onnistuu.
Selviän kyllä.
Luotan isääsi.
Te pystytte tähän.
Tiedän sen.
Juoskaa. Nyt!
Hän selviytyi.
Mennään!
Outoa. Koiran ääntä ei ole kuulunut hetkeen.
Jahtasiko se meitä niin kauan ja sitten vain pysähtyi?
Miksiköhän?
Niinpä, se on outoa.
Grover?
- Minne menet? - En tiedä. En voi pysähtyä!
Se johtuu näistä kengistä!
Mitä tuo oli?
- Onko tämä... - Ei.
- Näyttää... - Ei todellakaan ole.
Mikä tämä siis on?
On se mestarisalama. Miten se on laukussasi?
Tämä ei ole laukkuni.
Ares antoi tämän.
Mestarisalama oli Areksella koko ajan ja hän huijasi meitä.
- Työskentelikö hän Haadekselle? - Kyllä kai.
Se oli siinä, vai mitä? Sankaritehtävähän on tässä.
Zeus odottaa meidän palauttavan tämän.
Zeuksen täytyy nyt odottaa.
Mennään hakemaan äitisi.
Tiedän, että tämä on rankkaa.
Toivottavasti tiedät, että tiedän.
Mutta tämä koulu tekee sinulle tosi hyvää. Tiedän senkin.
Hei, kuuntele,
jos et oikeasti viihdy siellä,
voimme etsiä muita vaihtoehtoja. Oikeasti.
Minä vain...
Haluan, että annat mahdollisuuden.
Minun on vietävä sinut kohta takaisin koululle,
joten ei vietetä viimeisiä minuutteja näin.
Miksi teet tämän?
Miksi yrität niin kovasti päästä minusta eroon?
En koskaan tekisi sinulle näin.
Käyn maksamassa.
Onko tämä pysäkkimme vai...?
Hei, kaverit. Tervetuloa! Pahoittelen...
On kuitenkin mahtavaa tavata teidät.
Tiedän, keitä olette, ja te, kuka minä olen,
joten voimme jättää esittelyt väliin.
Haluatteko jotain? Tuoretta granaattiomenamehua, herkun?
- Itseasiassa... - Äitini.
Pum. Suoraan asiaan.
Ihailen purjettasi.
Siinä pieni meriviittaus.
- Näen sinut. - Missä hän on?
Selvä. Oukki doukki. Asiaan.
Äitisi on täällä.
Olet tullut tänne asti, älä kainostele.
Äiti?
Mitä teit hänelle?
Pelastin hänet.
Yleensä Minotauroksen murskaamaksi joutuminen tuottaa kuoleman.
Nappasin hänet vuoksesi ihan, tadaa, viime tingassa,
jotta tulisit luokseni. Ja tässä ollaan.
Anna minulle, mitä sinulla on, niin minä annan, mitä minulla on.
Minä...
En voi antaa sitä sinulle.
- Tehdään vaihtokaupat. - Salama ei kuulu sinulle.
Suunnitelmasi melkein toimi. Sinä ja Ares onnistuitte viemään salaman,
huijaamaan minut tuomaan sen tänne ja antamaan sen sinulle.
Mutta se on väärin, enkä tee sitä.
Voin vain pyytää sinuakin toimimaan oikein.
Päästäisit äitini menemään.
- Mitä? - Kuka huijasi Areksen ja mihin?
Teet yhteistyötä Areksen kanssa saadaksesi salaman.
En ole yhteistyössä Areksen kanssa. Teen harvoin yhteistyötä.
Salama on veljieni draamaa, en halua mukaan.
- Etkö halua sitä? - En.
Mitä sitten haluat?
Kypäräni!
- Minkä? - Pimeyden kypäräni.
Se katosi vain päiviä ennen kuin joku käytti sitä -
tullakseen näkymättömäksi ja varastaakseen salaman. Haluaisin sen nyt takaisin,
ja sitten palautan äitisi.
- Etkö oikeasti halua salamaa? - Miksi haluaisin sen?
- Aloittaaksesi sodan veljiesi välillä. - Miksi haluaisin sitä?
- Kateudesta. - En tiedä oletko huomannut,
mutta täällä on pelkkiä koiranpentuja ja sateenkaaria.
Pärjään ihan hyvin.
En harrasta kateutta.
Veljilläni sitä sen sijaan piisaa.
Perhedraaman takia en enää vieraile.
Kaunat kestävät ikuisuuden. Tosi epäterveellistä.
Joku varasti Zeuksen salaman, se en ollut minä,
- se oli varmaan joku, joka... - Kronos.
Anteeksi?
Hänellä on pisin kauna. Zeus vei Kronoksen valtaistuimen.
Kenellä muulla on suurempi syy heikentää Zeusta ja ottaa se takaisin?
Kronos on pirstaleina pohjalla... - Tartaroksessa, johon joku -
yritti juuri vetää meidät salaman ilmestyttyä laukkuumme.
Tartaroksessa,
josta olen kuullut unissani ääntä,
joka sanoo tarvitsevansa apuani Olympoksen nujertamisessa.
Luulin sen olevan sinä, mutta kuulemani ääni -
ei todellakaan kuulostanut sinulta.
Pyydä minulta turvapaikkaa.
Mitä?
Jos Kronos aikoo ilmestyä maanpaostaan -
ja olet ensimmäinen vaihtoehto,
et ole turvassa.
Pyydä, niin suojelen sinua. Sinua ja äitiäsi.
Ja vuohta. Menköön kaupanpäällisinä.
Tässähän käy sinulle hyvin.
Se maksaa vain salaman.
- Luulin, ettet halua sitä. - En haluakaan.
Tarvitsen sen. Jos sota Kronoksen kanssa syttyy,
haluaisin olla valmiina. Minä en pelleile.
Tämä päättyy vain yhdellä tavalla.
Ainoa kysymys on, kuinka vaikeaa siitä teet.
Ei.
Laukku tänne.
- Kiva helmi. - Hyväksyn tarjouksesi.
- Loistavaa! - Ensimmäisen.
Menemme hakemaan kypäräsi.
Ja kun palaan, päästät äitini.
- Selvä. Odota. - Grover, nyt!
Pidä lujaa kiinni, äiti.
Tämä ei ole reilua.
Ei olekaan.
- Ja minä epäonnistun. - Et epäonnistu.
Vien hänet leiriin.
Oletko varma?
Mitä muutakaan voin? Mekö asuisimme yhdessä kaupungissa?
Se alkaa herättää huomiota maailmassasi.
Siivekäs hevonen seurasi häntä kouluun.
Se näki hänet, hän näki sen.
Ennen pitkää häntä seurailevat rumatkin asiat.
Leirissä hän on turvassa.
- Et halua häntä leiriin. - En.
- En halua. - Kerro, miksi.
Et halua kuulla.
Luultavasti en.
Mutta et voi sanoa sitä kellekään,
ja se on ehkä kaikkein epäreiluinta.
Sano se,
niin minä kuuntelen.
Haluan hänen tietävän, kuka hän on -
ennen kuin perheesi yrittää kertoa, keneksi he hänet haluavat.
Hän on sellaisen yläpuolella.
Hänen sisällään on parempia asioita.
Taidat siis tietää vastauksen.
Hän menee kouluun.
Ja oppii asioita, joita sinä et voi opettaa.
Ja se on raskasta teille molemmille.
Se on kidutusta teille molemmille.
Mutta hän jättää sen taakseen vahvempana.
Hänen äitinsä kasvatti hänet hyvin.
Haluatko puhua hänelle?
Tiedän, ettei pitäisi, mutta -
ehkä vain kuullaksesi hänen äänensä.
Jonain päivänä.
Jonain päivänä, kun hän on valmis.
Kun hän tietää kuka on...
Ja minne kuuluu.
Ja kohtalo on paljastanut hänen todellisen tiensä.
Sinä päivänä...
Olen hänen rinnallaan.
PERCY JACKSON JA OLYMPOSLAISET
Sinun on oltava hyvin varovainen.
Olet nyt enemmän kuin sankari.
Olet johtaja muiden puoliveristen silmissä.
Tulin tapaamaan Zeusta.
Ilman ajanvarausta.
Käännös: Heidi Malin