Az olimposziak harcolnak. Eláruljuk, hátba döfjük egymást.
Tehát, évekkel a születésem előtt Kronosz nagyapám
megette a gyerekeit.
Apám tudja, hogy nem lesz meg a villáma
egy küldetés révén.
Tudja, hogy háború közeleg.
Arról beszéltek, mi lesz ezután.
Mintha Zeusz és Poszeidón harca csak a kezdet lenne,
egy nagyobb terv része.
Megkeressük Hermészt, rávesszük, hogy átdobjon minket Los Angelesbe,
és bejuttasson az Alvilágba.
- Segítenie kéne... - Tudom, miben.
Vezet egy út az Alvilágba.
Egy titkos út.
Ezek garantálják mindenkinek a biztonságos visszautat az Alvilágból.
Négy van belőle.
Mentsd meg a világot, azután édesanyádat is!
Üdvözlünk, fáradt vándor! Gyere be, pihenj meg nálunk!
Ágyaink megváltoztatják...
az életedet.
Nos, üdvözöllek.
Hiányzik az anyukánk, nem igaz?
Tudom, ki maga.
Maga Prokrusztész.
Poszeidón fia, utazók gyilkosa.
Crusty, ha kérhetem.
Te pedig...
örökölted apa szemét.
Pihenj egy kicsit!! Lazíts egy percre!
Az ágyak csapdák.
Így csinálja.
Így gyilkolja meg a vendégeit.
Valóban?
Tudom, hogy itt van a titkos bejárat az Alvilágba.
Tudom, hogy azt őrzi.
De át kell engednie.
Kérem!
Amellett, hogy hihetetlenül kényelmesek,
ágyaink növelik az önbizalmat is.
- Tényleg nem érdekel. - Megmutatják, hogyan illeszkedj be.
A mi fajtánknak nem könnyű beilleszkedni, igaz?
A szüleink megnehezítik a dolgunkat.
Túlfeszítenek, kifacsarnak minket, és lenyesik a fölös darabokat,
hogy jobban hasonlítsunk rájuk.
Mindenesetre ezek az ágyak megszabadítanak mindettől.
Ezekkel az ágyakkal egyszerűen illeszkedni fogsz.
Próbáld csak ki!
Szerintem sokkal jobban fogod érezni magad.
Előbb maga.
Jól vagy?
Aha, jól.
Nem fogod megmenteni.
Nem te próbálsz először visszahozni valakit
az Alvilágból. Nem te leszel az első, aki elbukik.
Hé!
Szerencsés, hogy megtarthatja a tökfejét. Ne kísértsen!
Végeztetek?
BELÉPNI TILOS
Biztos erre kell menni?
Ez vagy a holtak birodalma,
vagy csak itt maradt egy doboz tej a ’90-es években.
Jobb már?
Sokkal.
Ha bajba kerülnénk...
ezek a kifelé szóló jegyeink.
Együtt fogunk visszajönni.
Senki sem jön vissza.
- Haver! Ne kelljen kimennem! - Fogalmunk sincs, mi van odalenn.
Szerintem biztosabb, ha nem mind nálam van.
Hozzuk vissza anyukádat!
PERCY JACKSON ÉS AZ OLIMPOSZIAK
Hát, már nem Kansasban vagyunk.
Tessék?
Még nem láttuk azt a filmet?
Úgy értem, alig egyórányira vagyunk a várostól,
de mintha másik bolygón lennénk.
- Olyan békés. - Nem megyek.
Ezt már megbeszéltük.
Nagyon jó helyed lesz itt. Dr. Higgins szerint ez a legjobb iskola,
az állam legjobbja a tanulási nehézségekkel küzdő gyerekeknek, érted?
- Nagy szerencse, hogy bekerültünk. - Nem megyek.
Percy, tudom, hogy nem akarod,
de néha olyan döntéseket kell hoznom, amelyeket talán nem értesz.
Nem megyek.
Percy!
Ez nem vita tárgya.
A kérdés csak az, mennyire lesz rossz,
mielőtt elbúcsúzunk.
Most pedig nyisd ki az ajtót!
Jól van!
Grover, igyekezz!
Ez nem Kansas.
Koncentrálj! Kansast négy napja hagytuk el.
Aha. Nem, az egy...
- Nem érdekes. - Srácok, ez az, akire gondolok?
Kharón, a révész, aki átviszi az újonnan érkezetteket a Sztüx-folyón,
vagyis odaát lehet a főbejárat.
- Menjünk! Talán mi érünk oda előbb. - Jó.
Nem akarod odaadni azt egy kicsit?
Gyerünk!
Elnézést. Szabad lesz?
Elnézést. Bocsánat.
Szabad lesz? Mi velük vagyunk, ott elöl.
- Érkezem! - Ez helytelennek tűnik.
Dehogy.
- Bénák állnak sorba. - Csak...
Tudod, tényleg velem jöhetnél a városba.
- Következő! - Sokat tanulnál.
Ti nem vagytok halottak.
Hát...
mind haldoklunk...
bizonyos értelemben.
- És nem fizettetek az átkelésért. - Várjon! Fizethetünk!
Tessék! Drachmában.
Csak vegye el...
Csak tegye el mindet!
Vehet egy új sípot.
Nyomás!
Grover!
Percy, arra!
Hé!
Rossz, rossz kutya vagy!
Fiúk! Már nem bírom sokáig.
Fel tudsz vinni minket a cipőddel?
Menni fog. Egyszerre egyikünket. Előbb Percyt vidd!
Maia.
Annabeth!
Fiúk?
Ne haragudj!
Azta!
Ez tényleg...
Úgy értem, hogyan...
Kicsi koromban apámnak volt egy kutyája. Úgy tűnik, még emlékszem a trükkökre.
Ejha!
Oda nézzetek!
Hádész palotája.
Biztos ott tartja a mestervillámot.
És anyukádat.
Jaj, ne!
- Mi az? - A gyöngy. Elhagytam a gyöngyöt!
Azt hiszem...
A kutyában maradt.
- Mi legyen? - Nem tudom,
de ha nem indulunk el, nem is számít. Menjünk!
Nem.
Felvették. Itt van a hivataluk e-mailje,
- amely szerint felvették. - Nagyon sajnálom.
De néhány új információ fényében kénytelenek voltunk
felülvizsgálni a jelentkezésüket.
- Miféle információ? - Egy rajz.
- Ugyan! - A rajz...
Nem fegyelmi ügy része.
A rajz miatt az előző iskolai tanácsadó
külön megkeresett, hogy kifejezze az aggodalmát.
A fiam egy szárnyas lovat rajzolt.
Nem csak a rajz a probléma.
A gond, hogy a fiú a tornacsarnok tetőjén sétált, amikor rátaláltak,
és azt állította, látott valamit odakint.
Nincs lehetőségünk olyan pszichológiai ellenőrzésre,
amilyenre a fiának szüksége lenne.
Már kiírattam az előző iskolájából.
Nincs hová mennie.
Magántanuló is lehetne.
Magántanuló?
Tudom, nyomasztóan hangzik, de kaphat segítséget.
Ez valós lehetőség.
Néhány gyermeknek jobb, ha a szülei mellett marad.
Sajnálom, de nem. Ezt a választ nem fogadhatom el.
Tehát találjuk meg a módját, hogyan működhetne a dolog!
Találjunk ki valamit!
- Állj le! - Ez csak matek.
Mi hárman és anyukád az négy személy, de csak három gyöngyünk van.
Valaki itt marad, és tényleg nekem kellene.
Nem a te hibád.
De még ha az lenne, akkor sem hagynánk itt.
Ennyi.
Miután meglesz a villám, és megállítottuk a háborút, ti elmentek.
Anyuval.
És te?
Várj, Percy! Veled mi lesz?
A küldetések több módon is megoldhatók, igaz? Kitalálok valamit.
Elnézést!
Ők nem hallanak.
„Ők"?
Ez az Aszfodélosz-mező lesz.
Olvastam róla.
Várj! Ne! Te meg mit...
Azok ott...
gyökerek?
Itt a lelkeket megköti a megbánás.
Kísértik őket a döntések, amelyeket meghoztak...
vagy nem hoztak meg.
Annabeth!
- Annabeth! - Srácok!
Annabeth?
- Fiúk! - Annabeth!
Van egy kis gondunk.
Már próbáltam. Túl erős.
Hogy történt ez?
Megbántál valamit, igaz?
De mit bántál meg?
Semmi baj. Elvonom a kutya figyelmét, és nyerek nektek egy kis időt.
Percy!
Ez működni fog.
Nem esik bajom.
Bízom apádban.
Meg tudod csinálni.
Tudom, hogy igen.
Futás! Most!
Sikerült neki!
Menjünk!
Különös. Egy ideje nem hallom a kutyát.
Végig üldözött, aztán egyszerűen megállt?
Vajon miért?
Ezt mondom. Különös.
Grover?
- Grover, hová mész? - G-gőzöm sincs. N-nem tudok megállni!
- Percy! A cipő csinálja! - Grover!
Percy!
- Percy! - Grover!
Percy!
Mi volt ez?
- Ez a... - Nem.
- Mármint, úgy néz ki, mint... - Abszolúte nem az.
Oké.
De akkor mi ez?
- Ez a mestervillám. - Gondolom.
Hogy került a táskádba?
Várjunk, ez nem az én táskám.
Árésztől kaptam.
Végig Árésznél volt a villám, és kijátszott minket.
- Hádésszel dolgozott? - Gondolom.
Akkor ennyi volt. Ez a küldetés.
Zeusz várja, hogy visszavigyük neki.
Zeusznak várnia kell.
Menjünk el anyukádért!
Tudom, hogy ez nehéz.
Remélem, tudod, hogy én is tudom.
De ez az iskola tényleg jó lesz neked. Ezt is tudom.
Ide figyelj!
Ha tényleg nem tetszik ott,
kereshetünk más lehetőséget. Komolyan.
Én csak...
szeretném, ha adnál egy esélyt a helynek.
Hamarosan vissza kell vigyelek a suliba, szóval ne...
ne töltsük az utolsó pár percet így!
Miért csinálod ezt?
Miért próbálsz annyira megszabadulni tőlem?
Én sosem tenném ezt veled.
Megyek, fizetek.
Ez a mi megállónk, vagy...
Hé, srácok! Szervusztok! Bocsi a sok...
Mindegy, örülök, hogy itt vagytok.
Tudom, kik vagytok, és tudjátok, én ki vagyok,
úgyhogy ezt a részt átugorhatjuk.
Hozhatok valamit? Friss gránátalmalét, valami nasit?
- Igazából ha... - Anyut.
Bumm. Rögtön az üzlet.
Szépen bevitorláztatok.
Apró, tengeres utalás, Percy.
- Kedvellek. - Hol az anyám?
Jól van. Oké. Térjünk a tárgyra!
Anyukád ott van.
Ha már eddig eljöttél, ne szégyenlősködj!
Anyu?
Mit csinált vele?
Megóvtam az életét?
Tudod, ha valakit Minótaurusz morzsol szét, az általában végzetes.
Elcsakliztam őt. Ta-da! Egy szempillantás alatt.
Azért, hogy ide gyere. És itt is vagy.
Te odaadod, ami nálad van, és én is odaadom, ami nálam van.
Én...
Nem adhatom oda.
- Tudod, valamit valamiért. - A villám nem a magáé.
Majdnem működött a terve. Önnek és Árésznak sikerült ellopniuk a villámot,
és rávettek, hogy hozzam le ide, és adjam át.
De ez nem helyes, és nem teszem meg.
Csak kérhetem, hogy ön is döntsön helyesen.
Kérem... engedje el az anyámat!
Hm?
- Mi az? - Ki vette rá Árészt mire?
Ön összefogott Árésszel, hogy megszerezzék a villámot.
Nem fogtam össze Árésszel. Ritkán „fogok össze” bárkivel.
A villámon az öcsém drámázik, nem kérek belőle.
- Nem kéri? - Nem.
Akkor mit akar?
A sisakomat!
- A mijét? - A Sötétség Sisakját.
Pár nappal azelőtt tűnt el, mielőtt a segítségével valaki
láthatatlanná vált, és ellopta a villámot. Most már kérem vissza,
akkor elviheted édesanyádat.
- Tényleg nem akarja a villámot? - Miért akarnám?
- Hogy háború legyen a testvérei között. - Miért akarnék ilyet?
- Irigységből. - Nem tudom, feltűnt-e,
itt minden csupa nyalóka és szivárvány.
Jól elvagyok.
Nem igazán irigykedem.
A fivéreim viszont folyton irigyek egymásra.
A családi dráma miatt nem járok fel többé.
Ez a folytonos haragszom rád! Szuper egészségtelen.
Valaki ellopta Zeusz villámát. Nem én voltam.
- Olyasvalaki lehetett, aki... - Kronosz.
Mit mondtál?
Ő haragszik a legrégebb óta rájuk. Zeusz elvette Kronosz trónját.
Kinek van több oka, hogy meggyengítse Zeuszt, és visszavegye a trónt?
Kronosz darabokban hever
- odalenn... - A Tartaroszban, ahová valami rögtön
megpróbált lerántani minket, amint a villám a táskába került.
A Tartaroszban,
ahonnan az álmaimban szereplő hangot hallottam.
Azt mondta, segítsek neki legyőzni az Olimposzt.
Azt feltételeztem, önt hallottam, de az a hang...
egyértelműen nem az öné volt.
Kérj tőlem menedéket!
Tessék?
Ha Kronosz azt tervezi, hogy kitör a száműzetésből,
és te voltál az első ütőlapja...
veszélyben vagy.
Ha megkérsz, megvédelek. Téged és az anyádat is.
És a kecskét. Őt is hozzácsapom, a ház ajándéka.
Úgy tűnik, jól alakulnak a dolgaid.
Csak a villámot kell ideadnod érte.
- Azt hittem, nem akarja a villámot. - Nem akarom.
Már szükségem van rá. Ha Kronosszal kell háborúzni,
szeretnék felkészülten várni. Nem játszadozom, fiam.
Ez csak egy módon végződhet.
Csak az a kérdés, mennyire nehezíted meg.
Nem.
Add ide a hátizsákot!
- Szép gyöngy. - Elfogadom az ajánlatát.
- Remek. - Az első ajánlatát.
Megszerezzük a sisakját.
És cserébe elengedi anyut.
- Értem. Elég ebből! - Grover, most!
Tarts ki, anyu!
Ez nem igazságos.
Nem, nem az.
- Kudarcot vallottam. - Nem vallottál kudarcot.
Elviszem a táborba.
Biztos vagy benne?
Mi más választásom maradt? Kettesben élnénk a városban?
Kezdi magára vonni a világod figyelmét.
Egy szárnyas ló követte az iskolába.
Meglátta őt, ő is látta a lovat.
Előbb-utóbb nem csak szép dolgok követik majd.
A táborban biztonságban lesz.
- Nem akarod, hogy odamenjen. - Nem.
- Nem akarom. - Mondd el, miért!
Nem akarod tudni.
Valószínűleg nem.
De nincs kinek elmondanod...
és talán ez a legigazságtalanabb az egészben.
Te elmondod...
és én meghallgatlak.
Azt akarom, hogy rájöjjön, ki ő...
mielőtt a családod megmondaná neki, mit akarnak, ki legyen.
Ő jobb annál.
Jobb dolgok rejtőznek benne.
Szerintem már tudod a választ.
Iskolába fog járni.
És megtanulja, amit te nem taníthatsz meg neki.
Mindkettőtöknek nehéz lesz.
Kínszenvedés lesz számotokra.
Másrészt viszont erősebb lesz tőle.
Az édesanyja jól nevelte.
Akarsz beszélni vele?
Tudom, hogy nem kéne, de...
csak hogy halld a hangját.
Majd egyszer.
Egy nap, amikor készen áll rá.
Amikor már tudja, ki ő...
és hová tartozik,
és a sors kirajzolta számára az igaz utat.
Azon a napon...
mellette leszek.
PERCY JACKSON ÉS AZ OLIMPOSZIAK
Nagyon óvatosnak kell lenned.
Már nemcsak hős vagy.
Vezető vagy a félvér társaid szemében.
Zeuszhoz jöttem.
Nem beszéltük meg.
A feliratot fordította: Kőműves Erika