Olympiere slåss. Vi bedrar. Vi stikker folk i ryggen.
Årevis før jeg ble født, spiste bestefar Kronos tantene og onklene mine.
Faren min vet at han ikke får lynmalen sin tilbake
med oppdrag og blind jakt.
Så det blir krig.
De snakket om det som kommer etterpå.
At å få Zevs og Poseidon til å krige bare er begynnelsen,
og de planlegger noe større i tillegg.
Vi skal finne Hermes, få ham til å gi oss skyss til Los Angeles,
og hjelp inn i underverdenen.
- Vi trenger din hjelp med... - Vet hva dere trenger hjelp med.
Det er en vei inn i underverdenen.
En hemmelig vei.
Hver av disse vil gi én av dere trygg passasje ut av underverdenen.
Det er fire stykker.
Redd verden, og redd moren din.
Velkommen, slitne veifarende! Kom inn og ta deg en hvil.
Disse sengene vil forandre...
livet ditt.
Vel, hallo.
Har vi mistet mammaen vår?
Jeg vet hvem du er.
Du er Prokrustes.
Poseidons sønn som dreper reisende.
Kall meg Crusty, takk.
Og du...
du har fars øyne.
Ta en pause. Slapp av en stund.
Sengene er en felle.
Det er sånn du gjør det.
Sånn du dreper gjestene dine.
Gjør jeg?
Jeg vet at det er en hemmelig vei inn i underverdenen her.
Du ble satt her for å vokte den.
Men du må slippe meg gjennom.
Vær så snill?
I tillegg til at de er utrolig komfortable,
er disse sengene bra for selvtilliten.
- Jeg er overhodet ikke interessert. - De viser deg hvordan du skal passe.
Det er ikke lett for sånne som oss å passe, ikke sant?
Foreldrene våre gjør det så vanskelig.
De strekker oss og vrir oss og kutter av deler
for at vi skal ligne mer på dem.
Men disse sengene tar bort alt det.
Disse sengene hjelper deg å passe.
Prøv den.
Jeg tror du vil føle deg mye bedre.
Du kan prøve først.
Går det bra?
Ja, bare fint.
Du kan ikke redde henne.
Du er ikke den første som prøver å få noen tilbake
fra underverdenen. Du er ikke den første til å mislykkes.
Du!
Du er heldig som får beholde hodet ditt, din idiot. Ikke prøv deg.
Er det gjort?
INGEN ADGANG
Er vi sikre på at det er her?
Det er enten dødsriket,
eller så satte noen igjen en melkekartong der på 1990-tallet.
Bedre?
Mye bedre.
Hvis vi får problemer...
kommer vi oss ut ved hjelp av disse.
Ingen vender tilbake før alle er med.
Ingen kommer tilbake.
- Pass deg, ellers kommer jeg. - Vi vet ingenting om hva som er der nede.
Jeg tror det er tryggere hvis jeg ikke har alle sammen.
Vi går og finner moren din.
PERCY JACKSON OG OLYMPIERNE
Vel, vi er ikke i Kansas lenger.
Hva?
Har jeg ikke vist deg den filmen?
Jeg mener, vi er bare en time fra byen,
men det føles som en annen planet.
- Det er så fredelig. - Jeg vil ikke gå.
Vi har pratet om dette.
Dette blir så bra for deg. Dr. Higgins sier at dette er den beste skolen,
det beste programmet i delstaten for barn med særskilte opplæringsbehov.
- Vi var heldige som fikk plass. - Jeg vil ikke gå.
Percy, jeg vet at du ikke vil gjøre dette,
men av og til må jeg ta avgjørelser som du kanskje ikke forstår.
Jeg vil ikke!
Percy!
Dette er ikke noen forhandling.
Spørsmålet er bare hvor mye oppstyr du skal lage
før vi sier ha det.
Lås opp døra nå.
Greit!
Grover, skynd deg.
Ikke i Kansas.
Hei, skjerp deg. Vi forlot Kansas for fire dager siden.
Ja. Nei, det er en...
- Glem det. - Dere, er det der den jeg tror?
Charon, fergemannen som frakter nyankomne over elven Styx,
noe som betyr at hovedporten må være der borte.
- Kom. Kanskje vi kommer oss dit først. - Ja.
Det er kanskje best om du gir meg den.
Kom igjen.
Unnskyld meg. Beklager.
Unnskyld.
Unnskyld oss. Vi er sammen med de der fremme.
- Beklager. Bak deg. - Dette føles galt.
Neida.
- Kun idioter står i kø. - Bare...
Du burde bli med meg til byen en stund.
Du skulle nok lære deg mye.
Dere er ikke døde.
Jeg mener...
vi dør jo alle...
før eller senere.
- Og dere har ikke betalt for ferden. - Vent! Vi kan betale!
Her. Drakmer.
Bare ta...
Du, bare ta alle sammen.
Du kan kjøpe deg en ny fløyte.
Løp, løp!
Grover!
Percy, dit!
Du er en slem hund!
Gutter! Jeg kan ikke holde fast lenger.
Kan du fly oss opp dit med skoene dine?
Du klarer det. En av gangen. Ta Percy først.
Maia.
Annabeth!
Gutter!
Unnskyld meg.
Wow.
Det var helt...
Jeg mener, hvordan...
Faren min hadde hund da jeg var liten. Jeg husker vel noen triks.
Oi.
Se der.
Hades’ palass.
Det er nok der han gjemmer lynmalen.
Og moren din.
Åh nei.
- Hva er det? - Perlen min. Jeg har mistet perlen min.
Jeg tror den er...
Den er inni hunden.
- Hva skal vi gjøre? - Jeg vet ikke,
men vi må fortsette, ellers spiller det ingen rolle uansett. Kom.
Nei. Nei, nei.
Han er innskrevet. Her har jeg e-posten fra kontoret deres,
- der det står at han er innskrevet. - Jeg beklager så mye.
Men vi har fått ny informasjon som har gjort at vi har måttet
revurdere søknaden deres.
- Hva slags informasjon? - En tegning.
- Du tuller. - En tegning som...
Det var ikke en disiplinær forseelse.
En tegning som fikk hans tidligere skolerådgiver
til å kontakte meg personlig for å uttrykke sine bekymringer.
Han tegnet en hest med vinger.
Er ikke tegningen som er problemet.
Problemet er at de fant ham på taket av gymnastikksalen,
der han sa at han hadde sett noe der ute.
Vi har ikke mulighet til å tilby den type psykologisk overvåkning
som vi tror barnet ditt har behov for her.
Jeg har allerede tatt ham ut av den forrige skolen hans.
Han har ingen steder å gå.
Har du overveid hjemmeskole?
Hjemmeskole?
Jeg vet at det høres overveldende ut, men det finnes ressurser til hjelp.
Det er et bra alternativ.
Noen barn klarer seg bedre sammen med en forelder.
Jeg beklager, men nei. Det svaret aksepterer jeg ikke.
Så du og jeg skal i stedet finne ut en måte å løse problemet på.
Vi kan ikke ignorere dette.
- Hold opp. - Det er bare matte.
Vi tre pluss moren din er fire personer, og vi har kun tre perler.
En av oss må bli igjen her, og det burde være meg.
Det var ikke din feil.
Og selv om det skulle være det, forlater vi deg ikke.
Punktum.
Når vi har fått tak i malen og stoppet krigen, drar dere.
Sammen med moren min.
Hva med deg, da?
Vent, Percy. Hva med deg?
Oppdrag går ikke i en rett linje. Jeg skal finne ut av det...
Unnskyld.
De kan ikke høre deg.
"De"?
Dette må være Asphodel.
Har lest en bok om dette stedet.
Vent litt. Nei, nei. Hva gjør du...
Er det der...
røtter?
Disse sjelene er bundet fast av anger.
Plaget av valg de gjorde i livet...
...eller ikke gjorde.
Annabeth!
- Annabeth! - Folkens!
Annabeth?
- Her! - Annabeth!
Vi har et problem.
Jeg har allerede prøvd. De er for sterke.
Hvordan skjedde dette?
Det dreier seg om anger, ikke sant?
Men hva har du å angre?
Det er greit. Gå. Jeg distraherer hunden for å kjøpe dere litt tid.
Percy!
Denne vil virke.
Jeg klarer meg.
Jeg stoler på faren din.
Du skal klare dette.
Jeg vet det.
Løp. Nå!
Hun klarte seg.
Kom!
Merkelig. Har ikke hørt hunden på en stund.
Den jaget oss hele veien, og så bare stoppet den?
Jeg lurer på hvorfor.
Det er det jeg mener, det er rart.
Grover?
- Grover, hvor skal du? - Jeg vet ikke, jeg klarer ikke å stoppe!
- Percy! Det er skoene! - Grover!
Percy!
- Percy! - Grover!
Percy!
Hva var det?
- Er dette... - Nei.
- Jeg mener, det ser ut som... - Det er absolutt ikke den.
OK.
Hva er det for noe da?
- Ja, det er lynmalen. - Tror det.
Havnet den i sekken din?
Vent nå, dette er ikke min ryggsekk.
Ares ga meg denne sekken.
Ares hadde lynmalen hele tiden og lurte oss.
- Samarbeidet han med Hades? - Tydeligvis.
Det er dette som er oppdraget, ikke sant?
Zevs venter på at vi skal returnere denne.
Zevs må bare vente.
Vi går og finner moren din.
Jeg vet at dette er vanskelig.
Jeg håper du vet at jeg forstår det.
Men denne skolen vil være veldig bra for deg. Jeg vet det også.
Hør her.
Hvis du virkelig ikke trives her...
kan vi se etter andre alternativ. Jeg mener det.
Jeg bare...
Jeg vil at du skal gi dette stedet en sjanse.
Jeg må snart kjøre deg tilbake til skolen, så la oss ikke...
La oss ikke sløse bort tiden vi har sammen sånn.
Hvorfor gjør du dette?
Hvorfor prøver du så hardt å bli kvitt meg?
Jeg skulle aldri gjøre noe sånt mot deg.
Jeg går og betaler.
Er det her vi skal gå av...
Hei, gutter. Velkommen! Beklager alt det der...
Hyggelig å møte dere uansett.
Jeg vet hvem dere er, og dere vet hvem jeg er,
så vi kan bare hoppe over den delen.
Vil dere ha noe? Fersk granateplejuice eller snacks?
- Faktisk, hvis... - Moren min.
Pang. Rett på sak.
Du nekter å bli akterutseilt.
En nautisk referanse bare for deg.
- Jeg ser deg. - Hvor er hun?
Akkurat. Helt i orden. Vi setter i gang.
Moren din er her borte.
Du har kommet helt hit, ikke vær sjenert nå.
Mamma?
Hva har du gjort?
Reddet livet hennes?
Vanligvis er det dødelig utfall når man blir knust av en Minotauros.
Jeg grep henne i grevens tid for din skyld,
slik at du skulle komme hit og besøke meg. Og nå er vi her.
Hvis du gir meg det du har, gir jeg deg det jeg har.
Jeg...
kan ikke gi den til deg.
- Det er noe for noe som gjelder. - Lynmalen tilhører ikke deg.
Planen din virket nesten. Du og Ares klarte å stjele malen,
og lurte meg til å ta den med hit til deg.
Men det er galt, og jeg vil ikke gjøre det.
Så alt jeg kan gjøre er å be deg gjøre det rette også.
Vær så snill... slipp moren min fri.
Hæ?
- Hva? - Hvem lurte Ares til å gjøre hva da?
Du står i ledtog med Ares, for å sikre deg lynmalen.
Jeg står ikke i ledtog med Ares. Jeg "ledtoger" sjelden.
Malen er mine brødres drama, jeg har ikke noe med det å gjøre.
- Vil du ikke ha den? - Nei.
Hva er det du vil ha?
Hjelmen min!
- Hva snakker du om? - Hjelmen min, mørkets hjelm.
Den forsvant bare noen dager før noen brukte den til
å gjøre seg usynlig og stjele malen. Jeg vil ha den tilbake nå, takk,
så kan du få moren din tilbake.
- Du vil virkelig ikke ha lynmalen? - Hvorfor skulle jeg det?
- For å starte krig mellom brødrene dine. - Hvorfor skulle jeg ville det?
- Misunnelse. - Vet ikke om dere har lagt merke til det,
men jeg har et sorgløst liv her nede.
Det går helt fint for meg.
Jeg føler ikke misunnelse.
Brødrene mine, derimot, har brukt opp misunnelseskvoten sin.
Jeg drar aldri opp dit lenger på grunn av familiedrama.
De bærer nag i evigheter. Så usunt.
En eller annen stjal lynmalen til Zevs, det var ikke meg,
- det må ha vært noen som var... - Kronos.
Unnskyld?
Han bærer nag lenger enn alle sammen. Zevs stjal tronen til Kronos.
Hvem ellers har større grunn til å svekke Zevs og ta tronen sin tilbake?
Kronos ligger i en million biter
- på bunnen av... - Tartaros, der noe
nettopp prøvde å dra oss ned samtidig som malen dukket opp i sekken.
Tartaros,
det er derfra jeg har hørt stemmen i drømmene mine,
som sier at den trenger min hjelp til å overvinne Olympos.
Jeg antok at det var deg, men stemmen jeg hørte...
hørtes absolutt ikke ut som deg.
Be meg om beskyttelse.
Hva?
Hvis Kronos på noen måte har planer om å komme ut av eksil,
og du var den første han kontaktet...
så er du i fare.
Be meg, så beskytter jeg deg. Deg og moren din.
Og geita også. Han får være med på kjøpet.
Dette blir visst en bra løsning for deg.
Alt det vil koste deg er lynmalen.
- Jeg trodde ikke du ville ha malen? - Nei, jeg vil ikke ha den.
Nå trenger jeg malen. Hvis det blir krig mot Kronos,
vil jeg være forberedt. Mener alvor her, småen.
Dette slutter bare på én måte.
Det bare spørs hvor vanskelig du vil gjøre det.
Nei.
Gi meg ryggsekken.
- Fin perle. - Jeg aksepterer tilbudet ditt.
- Flott! - Det første tilbudet ditt.
Vi skal få tak i hjelmen din.
Når jeg er tilbake, slipper du moren min fri.
- Vent nå litt, gutt. - Grover, nå!
Hold fast, mamma.
Dette er ikke rettferdig.
Nei. Det er det ikke.
- Og jeg mislykkes. - Nei, det gjør du ikke.
Jeg skal ta ham til leiren.
Er du sikker på det?
Har jeg noe valg? Han og jeg, sammen i byen?
Det begynner å tiltrekke seg oppmerksomhet fra din verden.
En hest med vinger fulgte ham til skolen.
Den så ham, og han så den.
Før eller senere blir det annet enn søte ting som følger etter ham.
Han vil være trygg i leiren.
- Du vil ikke at han skal være i leiren. - Nei.
- Nei, det vil jeg ikke. - Si meg hvorfor.
Du vil ikke vite hvorfor.
Antageligvis ikke.
Men du har ingen å si det til...
og kanskje det er det som er det mest urettferdige av alt.
Si det...
så lytter jeg.
Jeg vil at han skal vite hvem han er...
før familien din prøver å fortelle ham hvem de vil at han skal være.
Han er bedre enn det.
Han har bedre ting i seg enn det.
Så da tror jeg du har svaret ditt.
Han skal gå på skole.
Og han skal lære ting der som du ikke kan lære ham.
Og det vil bli vanskelig for dere begge.
Det vil bli en pine for dere begge.
Men i det lange løpet vil det gjøre ham sterkere.
Moren hans har oppdratt ham godt.
Vil du snakke med ham?
Jeg vet at du ikke burde, men...
kanskje bare for å høre stemmen hans.
En dag.
En dag, når han er klar til det.
Når han vet hvem han er...
og hvor han hører hjemme.
Og når skjebnen har vist ham hans sanne vei.
Den dagen...
...står jeg ved hans side.
PERCY JACKSON OG OLYMPIERNE
Du må være veldig forsiktig.
Du er mer enn en helt nå.
Andre halvblods ser deg som en leder nå.
Jeg skal møte Zevs.
Jeg har ikke noen avtale.
Oversatt av: Ann-M. Garsed