Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
-Den är vacker! -Ja, den fångar mitt inre.
Ja, du ser avslappnad ut. Det är verkligen du.
-Han plåtar åt Vanity Fair. -Är du med där?
Nej, han är bara min kompis. Bilden påminner mig om den jag är.
Vad jag gillar. Modebranschen kan vara så ytlig.
-Ja. -Jag vill komma nära naturen.
Jag gillar sanna människor.
Sanna kvinnor.
-Ska vi gå? -Vart?
-Det där sög! -Ja, jag gjorde fel.
-Det sög hårt! -Sluta, jag har huvudvärk!
Jag också, och fittan värker!
Stackarn behövde verkligen ett ligg. Jag hoppas att hon inte blir kär.
-Tror du att han såg att jag var äcklad? -Hoppas inte!
Man vill inte att chefen ska vara sur på en!
-Hej. Hur är det? -Bra.
Det var härligt. Tyckte du det också?
Gillade du det?
Vi är perfekta för att vi inte är perfekta. Vi är unika.
MEDINA KOSMETIKA
FYLLER 50 ÅR
VI VILL FIRA DET MED ALLA ER
UNIKA OLIKA
FRIA
-Vad ska vi äta till middag? -Uttryck dig.
Cristina?
Vem du än är.
-Vad tittar du på? -Min systers video.
-Det finns ingen som du. -Är det en kille?
Hon var en tjej, och nu… vet jag inte.
Var fri. Var dig själv.
50 ÅR AV SKÖNHET
-Ska du inte visa den innan? -Álvaro bryr sig inte.
-Han kollar aldrig vad jag lägger upp. -Men den är så olik företagets profil.
Det är ju poängen.
Du får inte göra hur du vill! Du sätter mig i en svår sits.
-Åh, Cris! -Det finns ju regler och ramar.
-Du börjar låta som pappa. -Gör som du vill, då!
Ska du inte stötta mig? Du är ju min syster!
-Vad tror du att detta är? -Du har inte sagt om du gillar den.
Den är väldigt fin, men du gör alltid som du själv vill.
-Världen funkar inte så… -Okej, boomer. Vi ses imorgon. Hej då!
-Det är avundsjuka. -Videon kanske är skitdålig.
-Det är avundsjuka, Paula. -Från min egen syster?
-Hon tycker inte ens om sig själv. -Jag ska nog inte lägga upp den.
-Då får ju ingen se den! -Sänk rösten! Du gör mig nervös!
-Efter allt vår slit… -Hon gör mig nervös.
-Paula… -Vad är det?
Vi behöver inte hennes godkännande.
Göm dig inte. Var inte rädd för att uttrycka dig.
Vem du än är.
Var fri. Var dig själv.
Vad är det?
-Vi borde träffa Rosa igen. -Nej, aldrig.
Vi behöver ingen psykolog. Vi mår bra.
Vi är vackra, och vi är duktiga på jobbet.
Mario älskar oss. Pappa avgudar oss.
Bruna skäller ofta, men det gör väl alla hundar?
Jag gillar ditt leende.
-Vad gör du? -Minns du inte tillbaka?
Ja, skitminnen! Varför sjunger du som en idiot?
-Jag vaknade med låten på hjärnan. -Klä på dig! Vi har bråttom.
Jättebra, tjejer! Nu prövar vi en ny grej:
Tuffare och mer intensiv träning. Ni får välja mellan tre alternativ.
Första alternativet: Fötterna ihop, gå ner på knä och sedan tillbaka.
Gå ner ordentligt, och sen upp. Håll blicken rakt fram…
…och så tränar vi rumpan också. Nu kör vi!
Hur mår du?
-Mår du bra? -Ja, jag snubblade nästan…
Ja, man får vara försiktig. Golvet är så halt.
Okej. Välkomna till Medina kosmetikas 50-årsjubileum.
Jag är stolt över att tillhöra den här familjen…
Ja, jag ska hälsa honom det.
-God morgon, María. -Hej, Álvaro.
Hej, Andrés. -God morgon.
-Juanito… -God morgon.
-Inte alla kontor är så trevliga. -De älskar dig.
Ja, det gör de.
En selfie till?
"Skön känsla inför ikväll."
#MedinaKosmetika. #50ÅrAvSkönhet.
-Nåt mer? -Det räcker.
#Elegant. #Stil.
-Suckade du? -Nej.
-Suckade du åt mig? -Nej.
Vad är det för musik?
Uttryck dig.
-Vad är det här? -Paulas video.
Vem du än är.
Utan knep, utan filter.
Det finns ingen som du.
Var fri. Var dig själv.
-Jättefin, Paula. -Tack.
Tack för att ni uttryckte er så ärligt.
-Ni är så… vackra! -Det känns pinsamt.
Nej, inte alls, Mari Carmen. Det finns svanar, delfiner
och bengaliska tigrar. Men andra djur är också vackra.
Sengångare är jättesöta. Det finns lemurer, näsapor
och kackerlackor.
De är också söta.
Jag menar bara att vi är alla unika.
-Allihop. -Alla har något eget.
-Även du.
Paula… vad handlar detta om?
-Har du sett videon, Álvaro? -Ja.
Jag har lagt upp den och vi har fått över 10 000 likes.
-Fantastiskt! -Har du lagt upp den?
-God morgon, fröken Cristina. -Hej, Antonia.
Vill du ha en tidning? De är gratis.
-Nej, tack. -Ämnet kanske inte intresserar dig.
Det handlar om livet efter döden. Eller, döden finns ju inte.
-Vad är det med hissen? -Inget, du är stressad.
Vad tycker du om döden? Många vill inte prata om…
-Jaja… -Subban sa ju inte hej då!
-Tyst! -Förtjänar vi det?
Efter alla dessa år. Vilka tror de att de är?
De behandlar mig som skit, men jag är ju receptionist. Det är skillnad!
-Låt mig vara! -Jag ska dra hit henne i håret!
Idiot! Och du också! För att du låter dig behandlas så!
Din dumma kossa!
Har du inget att säga? Gillar du inte vad du ser? Du…
-Hej, Cristina. -God morgon.
-God morgon, Cristina. -Hej.
Var inte rädd.
Lyssna bara på mig.
Vi behöver prata.
-God morgon. -Hej.
Vart är du på väg?
Vem är du?
Jag är du.
Nej, du är inte jag. Vad har du gjort av min spegelbild?
-Du kan inte gömma undan mig. -Vad pratar du om?
Minns du inte?
Cristina! Har du sett min klocka?
Cristina!
Var kan hon vara?
Cristina! Vi kommer för sent!
Du är inte Cristina. Du har alltid varit Cristian.
-Nej… -Du har förträngt det, och mycket annat.
-Men han är här. -Nej.
-Jag är kvar! -Nej.
Åh, förlåt!
Varför är jag den sista som får höra om videon?
Du sa att jag skulle göra något inför firandet.
Jag talade om vår fest. Videon du gjorde
har med dina konstiga vänner, och alla freaks härifrån.
-De är inga freaks. De är som du och jag. -De är inte som jag.
Det är bra om de anställda kan relatera till…
Vänta nu. Vi har planer på en reklamfilm med en toppmodell,
men du har gjort en video med Mari Carmen från kundservice.
Hon är underbar, fast på insidan. Det kan ingen video visa.
-Så vi tar bort videon. -Tar bort? Nej, nej, nej!
Folk är trötta på modeller med perfekta kroppar…
-Inte nu. -Det är ju inte äkta!
Det är patriarkatets syn på kvinnor, baserad på sexistiska idéer.
Jag ska säga dig vad folk vill se.
De vill se lyx och skönhet. Jag kan bevisa det.
Tänk dig den perfekta versionen av dig. Gör du det nu?
Är du fet? Knappast! -Hej, Cristina. Ut på säljbesök?
-Ja… El Corte Inglés. -Härligt!
Försök att sälja makeup-removers till dem. De går inte bra.
-Kör hårt! -Okej.
-Jag tror verkligen på det här. -Vad sägs om en makeup-kurs?
Din syster visade en sån du hade gjort.
Du är jätteduktig på det. Och du är så snygg.
-Kaffe? -Nej.
Medina kosmetika. Hur jag kan hjälpa er?
Efter att ha lagt på foundation, puder och concealer,
så tar jag ögonbrynen.
Till dem använder jag denna svarta färg,
och denna pensel. Många proffs säger att detta är fel.
De tycker att jag ska använda brun färg, men jag gillar den svarta.
Nu kör vi.
Vi kan inte låta den där gubbkuken köra med oss!
"Medelålders män är utgångna varor", skrev du själv på Twitter.
-Men tänk om han hämnas på oss? -"Men tänk om han hämnas på oss?"
Förlåt. Det skulle han aldrig göra. Han behöver oss.
Han bara utnyttjar oss.
Såg du inte hur de såg på oss och klappade?
Ja, och hoppet tändes i deras ögon.
Vilka gör vi detta för?
-För… -För dem.
För dem. För dem.
-Hej, Paula. -Hej.
Paula?
-Vad är det? -Ingenting.
-Jag måste ta bort den. -Varför då? Jag älskar den.
-Gör du? -Ja, den är underbar. Den inspirerar.
Jag gjorde den för er skull. Den är till er.
Jag fick en speciell kraft av att se den.
Varför ska man inte kunna se ut som du? Fet, flintskallig och blek hy.
-Varför ska man inte tänka på det? -Nej, varför?
Tack för att du stöttar mig.
-Vad du än behöver. -Kan du ta med detta?
-Visst. -Jag måste kissa.
-Ha det så skönt. Förlåt. -Du är en sötnos!
Tack.
Okej…
-Bra steakhouse! -Jag har inte varit där.
-Jag hittar många brudar där. -Och kunderna?
-De älskar det. -Då vet jag.
-Álvaro… -Ja?
-Vad är det för video? -Det var Paula.
-Paula? En praktikant? -Kommunikatör.
-Jag trodde inte att det var du. -Hon ska radera den.
Nej, VD:n älskar den! Den är fräsch, vågad och inkluderande.
Hon gillar tjockisen, och tycker att den passar vår nya image.
Vilken nya image?
-Den galna subban vill förändra allt. -Vad menar du med allt?
Hon vill ändra allting. Hon vill att vi ska visa den,
och byta vårt ansikte utåt.
-Hur då? -Som i videon.
Men allt är ju redan förberett, mitt tal och allt. Jag kan inte ändra…
Nej, vi ska träffa VD:n senare idag, och då kan du presentera strategin.
-Vilken strategi? -Vad fan vet jag om tjockisar och transor?
-Det var Paula som lade upp den! -Jaha, var det hon?
Prata med henne, och låt henne berätta om sin vision för dig.
-Det är bättre om du pratar med Susana. -Du vet hur hon är.
-Den galna subban! -Förlåt? Sa du subba?
-Det gjorde du också. -Var försiktig numera.
-Vi ska vara inkluderande. -Ja.
Jag, du och alla andra. Klockan 15:30 vill jag ha strategin.
-Du kan väl be henne om mer tid? -Du fixar det.
Men…
Det här går åt helvete!
Hej, snygging! Idag ska jag visa min bästa makeup!
Min bästa makeup!
Den använder jag varje dag, och det kan du också göra.
Min bästa makeup!
Dagtid, kvällstid, i skolan, på jobbet…
Ett, två, tre, kör igång videon!
-Du är en snuskhummer! -Fan!
Får du betalt för att runka? Att du inte skäms!
Och händerna?
Paula, alltså? Nu förstår jag.
Paula är en bra person. Hon är snygg och trevlig.
Hon är snäll mot oss, till skillnad från andra tjejer.
Och hon kallade dig "sötnos".
-Precis, och jag… -Du har rätt.
-Varför kan inte vi vara med henne? -Just det.
För att vi är flintskalliga och inte stiliga?
Ja, vi är perfekta för att vi inte är perfekta…
Titta på dig själv. Titta på mig.
-Du är ful som fan! -Va?
Jag kanske var otydlig. Du är ful som fan!
De flesta kvinnor vill inte ens skaka hand med dig.
-Det är inte sant. -Måste jag påminna om Aitana?
-Det var längesen. -Och Lucía? Och Gemma Hurtado?
-Då var jag ung. -Du var 36 år gammal!
Paula är annorlunda, hon ser inte bara ytan. Hon ser hela mig.
-Och vi har något speciellt. -Vad är det för speciellt?
-Det är… -Tito, Tito, Tito…
Lägg av med fantasierna. Nu tar vi det lugnt.
Eller vill du lida igen?
Ska vi runka klart?
-Alberto. -Aurora.
Kaffemaskinen är paj.
-Det behövs nog bara vatten. -Kan du ordna det?
Snart är servicepersonalen arbetslös!
-Espresso med sojamjölk, utan socker. -Jag fixar det.
Tack för att jag fick komma, Rosa.
-Det var flera månader sedan. -Ett år.
Ett år? Jag trodde att jag mådde bra nu…
Men du gör uppenbarligen inte det.
-Förlåt för att jag slutade så tvärt. -Ingen fara. Vad behöver du?
-Jag… -Du kunde ha ringt.
-Jag var upptagen… -Du messade, Cristina.
Ett sms efter fyra års lyssnande på dina problem!
Jag sa ju till, och jag betalade ju för mötet.
Jaha, du betalade! Så då är det okej?
-Förlåt mig. -Gjort är gjort.
Hur mår den asexuella maken?
-Fantiserar du om kvinnor än? -Nej, allt är bra.
Men idag kom jag att tänka på min barndom.
Barndomsminnen? Så originellt! Det är ingen som har såna.
När jag var en liten flicka, brukade jag inte vilja…
Jag ville inte…
Jag försökte att förtränga det.
Men när jag tänker efter, så är det logiskt…
-Är allt bra? -Nej, jag kan inte fortsätta.
-Varför? -Du irriterar mig.
Jag gillade dig inte förut heller. Du tar inga initiativ…
-Men jag… -Förlåt, men det går inte.
Jag står inte ut med dig. Jag vill bara spotta dig i ansiktet.
Det är bäst att du går, annars slår jag till dig.
Så här! Rakt i ansiktet.
Ja, då så…
Vart ska du? Det blir sextio euro.
Javisst.
Paula, kom till mitt kontor.
-Får jag sparken? -Nja…
Ernesto blev rasande: "Vem fan har gjort den här videon?"
-Han svor massor. -Att ta initiativ uppskattas inte här.
-Bara mediokra… -Du får inte sparken.
-Va? -Sätt dig ner.
Jag övertalade honom att behålla dig.
Men det var inte lätt! Han älskar att sparka folk.
Jag förklarade att vi är som en familj.
-Tack, Álvaro. -15:30 ska vi träffa VD:n.
-Jag också? -Ja, jag övertalade honom att ta med dig.
-Jag vet inte vad jag ska säga. -Inget, jag snackar. Jag har några frågor.
Varför gjorde du videon? Varför är tjockisen med?
Bolagets image är uppenbart förlegad.
-Uppenbart? -Ja, uppenbart förlegad.
-Vad mer? -Målgruppen är heterosexuella cispersoner.
Allt är baserat på normer som inte gäller vanligt folk.
Vi vill ha en inkluderande image, för skönheten är mångfacetterad.
-Män och kvinnor… -Och transpersoner.
-Cispersoner, transpersoner… -Och ickebinära.
-Transpersoner… -Och ickebestämda.
-Skämtar du? -Nej, Paula sa…
Det här är absurt!
-Paula kan sånt här. Hon kanske ska… -Ska hon ta över vårt jobb?
Efter allt jag har gjort för henne!
Jag tog med henne på kundmöten, men så klart inga bordeller!
Har hon någonsin tackat mig? Hon gillar aldrig mina selfies.
-Jag drar nu. -Jag har gillat… Vad sa du?
-Jag drar. -Vart?
-Vet ej. -Vad snackar du om?
Jag är trött, Álvaro. Det är inte ditt fel, det är jag.
Vi pratar alltid om samma sak.
-Vi talar aldrig om… -Vad?
-Jag har förändrats. -Va?
-Förlåt, Álvaro. -Du får inte gå.
-Jo. -Hur då?
-Genom dörren. -Okej, vänta, Álvaro!
Vad vill du prata om? Film? Nyheter?
-Det är inte det. -Utrikespolitik?
-Hej då! -Vänta!
-Inte nu, jag behöver dig! -Och vad behöver jag?
-Vad behöver jag? -Vad behöver du?
Hej då, Álvaro.
Álvaro… Álvaro…
Álvaro!
Álvaro, vi borde kolla på resultaten när du har tid. Álvaro?
-Álvaro. -Ja?
Vi borde titta på resultatet från årsrapporten…
-Vad är det? -Hur så?
-Du har ingen… -Nej, just det.
-Varför inte? -Han försvann.
-Vad menar du? -Han stack.
-Vart? -Jag vet inte.
-Men hur kunde han… -För att vi gjorde slut!
Jag heter Ángel Alferez. Välkommen till min kanal.
Hur visste jag att jag var trans?
Jag visste att jag inte passade in i min självbild,
eller i andras bild av mig.
Jag tänkte på mig själv som man, och använde pappas kläder.
Jag kände mig obekväm i min kropp. Det kallas för könsdysfori.
Man tittar i spegeln och tycker inte att man ska ha tuttar.
Jag har på mig en binder, som plattar till brösten.
"Binder" är ett engelskt ord. Den gömmer ens bröst.
Jag är kille och vill inte ha penis. Jag klarar mig utan den.
Jag var säker på att jag inte var kvinna, och nu vet jag att jag inte är man.
En "tomboy" behöver inte vara lesbisk.
Jag är ickebinär trans.
Jag har inget bestämt kön.
Folk säger att jag är en man i en kvinnas kropp.
-Vem är jag? -Det är uppenbart.
-Inte för mig. -Ska vi fråga Paula?
-Paula? -Hon kan hjälpa oss.
Kan en spegelbild bara försvinna?
-Nej, det är inte normalt. -Nej…
Men jag skiter i det.
-Vad ska jag med den till? -Du…
Jag behöver den inte.
Du behöver den inte.
Hej, killar! Vill ni ha en tidning? De är gratis. Den här är bra.
-Nej, tack. -Okej. Redo att fira?
Femtio år, det är fantastiskt!
Det här företaget har funnits i åratal…
-Det gör inget. -Vad gör inget?
-Sluta säga så där! -Börja inte nu igen!
De där människorna är vidriga. De äcklar mig, och dig också!
Nu lugnar vi ner oss lite.
-Elda upp allihop! -Sluta med eldsnacket!
Minns du undulaten? Hur den gnällde.
Doften av grillad kyckling. En räckte inte, så vi grillade två.
Och sedan en tredje. Alla gnällde.
Håll käften! Vi ska inte elda upp någon!
Hej! Vill ni ha en tidning? De är gratis, och den här är bra.
Vad menar du med att gå åt skilda håll?
Jag har njutit av vår tid ihop, men nu måste jag göra min egen grej.
-Vad snackar du om? -Álvaro bröt med sin.
-Hur menar du? -Han har ingen spegelbild längre.
-Va? -Gå ut nu.
-Det kan jag inte, din idiot! -Jo, försök bara.
Alberto, jag kan inte gå om inte du går…
-Så där. -Gör du slut?
Nej, men vi behöver en paus.
Sparkar du ut mig, efter allt jag har gjort för dig?
Jag är tacksam, men det är nog bäst…
-Tror du inte att jag är trött på dig? -Stick då!
Okej, då går jag. Men det är för evigt.
Be mig inte att komma tillbaka.
-Nu går jag. -Okej.
Som du vill.
Alberto… Alberto! Skrivaren är paj, kan du laga den?
-Nej, faktiskt inte. -Varför inte?
För att jag skiter i den. Mitt jobb är inte att laga skrivare, Mari Carmen.
-Nej, men… -Jag skiter i den där jävla skrivaren!
Skrivarjäveln kan brinna i helvetet!
Mitt skrivbord är här borta. Jag vet inte varför jag gick dit.
Tyvärr så fungerar inte skrivaren.
Och vem ska laga den? Inte någon jävel!
Jag har velat förändra saker länge.
-Personal, marknadsföring… -Ja.
Men det är inte lätt, för min bortgångna pappa är närvarande.
Vi måste förändra saker, annars förlorar vi marknaden.
-Juan vet mer. -Siffrorna ljuger inte.
Försäljningen blir sämre och sämre…
När jag såg videon, tänkte jag: "Var fri. Var dig själv."
Jag är ju VD. Jag får säga vad jag tycker.
-Visst, dina åsikter är… -Vi firar det förgångna.
Men jag vill också fira framtiden.
Och du, Álvaro, ska leda oss dit. Får vi höra nu?
Ja… jag har inte haft så mycket tid att förbereda detta.
Jag har gjort lite anteckningar här…
Vi behöver rikta oss till människor.
Vi måste sluta tänka på kön… jag menar genus.
Genus och kön är ju inte alls samma sak.
Men ibland går de ihop…
Och… för att rikta oss till människor,
behöver vi tala till människor.
Kön spelar ingen roll. Genus är det viktiga.
Genus…
Det jag försöker säga är… varför?
Eller inte.
Människor…
-Álvaro? -Ja.
-Fortsätt. -Javisst, förlåt.
Människor är det som…
Paula, får vi höra vad du tycker?
-Jag? -Ja, berätta nu.
Varsågod, Paula.
Okej. Varför ska makeup bara säljas till kvinnor?
-Män kan också ha makeup. -Bögar, till exempel.
-Inte bara bögar. -Inte bara! Intersexuella!
Álvaro, förlåt, men kan vi låta Paula prata?
-Javisst. -Tack.
Jag tror på friheten att uttrycka sig.
Jag tror på frihet, och på…
-Vet du var María är? -Jag tror att hon är på toa.
-Hej! Skrämde jag dig? -Lite.
Jag väntade just på dig. Vad gjorde du?
-Jag var på toa. -Skönt, efter lunch.
-Ja. -Det var kul igår, va?
Vad betyder det där ljudet? Ska vi göra om det ikväll?
-Jag kan inte. -Efter festen?
-Jag behöver vila. -Ta ledigt. Jag är din chef.
-Jag kan inte. -Nu då?
-Nej! -En snabbis?
Varför inte? Gillade du det inte?
-Álvaro! Du gör mig illa! -Álvaro!
Hej då, snygging!
-Vad fan håller du på med? -Inget, jag…
Vill du bli anmäld för trakasserier?
-Så gjorde hon inte igår. -Vad hände igår?
-Inget. Vi tog en drink och… -Du kan inte alltid tänka med kuken.
-Det är inte mitt fel att jag är stilig. -Du ska nog inte hålla tal ikväll.
-Förlåt? -Jag har försökt att skydda dig.
Men nu kan jag inte ta fler risker.
-Så nu blir det som med Paula? -Hur då?
-"Varsågod, Paula!" -Du sa ju ingenting.
-Du lät mig inte prata! -Nu skriker du åt mig.
-Känns det konstigt? -Va?
Du känner dig hotad. De älskar mig.
-De skrattar åt dig! -Vilka då?
Alla! Juan, Ramón, tjockisen,
den nya tjejen… De pratar om dig.
De har en grupp på WhatsApp, där de skämtar om dina selfies.
-För att de är roliga. -Nej, de hånar dig.
Vad heter den nu? "Tönten"? "Idioten"? Nej, "Skithögen"!
-Skithögen? -Ja, Álvaro.
De lade till mig. Det är ganska grova skämt där.
Ibland skriver jag "LOL". Skithögen…
Álvaro!
Skithögen…
Makeup ska dölja våra "defekter".
Kvinnor försöker få orimliga kroppar.
De upphör att vara sig själva.
Vi borde istället uttrycka oss som vi är.
-För att vi är vackra! -Du borde hålla tal ikväll.
-Om du vill? Vill du det? -Ja. Visst!
VD:n vill att jag ska hålla tal inför allihop!
Grattis!
-Men du tycker ju att videon är korkad. -Nej.
-Du verkade inte så intresserad. -Jag var nervös.
Men jag förlåter dig.
Jag måste fokusera på mitt tal.
-Ser håret bra ut? -Du är jättesnygg!
Jag hinner nog inte gå och klippa mig nu.
-Ariel är ju nära. -Ariel?
Fan! De firar någon och stänger tidigt.
Ariel är killen som var en tjej förut, va? Är han varken eller?
-Han är ickebinär. -Ja.
-Intressant, va? -Vem? Ariel?
-Ja, han… hon… -Hen.
-Visste hen att hen var…? -Hen inledde operationen.
Sedan insåg han att han inte tillhörde något kön.
Så han har opererat sig? Man ser ju inte att han har bröst.
-Har han binder på sig? -Hur känner du till det?
När jag hade sett din video, så läste jag på.
Jaså? Herregud!
Så jag förändrar både företaget och min syster?
Det är därför detta är så viktigt. Det handlar inte bara om karriären.
Det handlar om att öppna sinnen som ditt.
Att se till att skillnader respekteras, så att folk kan uppnå sin potential.
-Paula… -Tyst! Det jag sa nyss var så bra.
Jag måste skriva ner det.
Paula, när jag tränade i morse…
-Sa jag "potential"? -Jag minns inte.
-Vad är det. -Va?
Vad är det?
Jag vet inte. Något konstigt håller på att hända med mig.
Det är pappa.
Pappa?
Vilket sjukhus?
-Tycker du att jag gör bra saker? -Vilka saker?
Jag är inte perfekt, men jag gör ett bra jobb.
Självklart. Vad är det?
-Jag får inte hålla mitt tal. -För vem?
Du är ju en lysande talare!
-Eller hur? -Ja!
-Och du var bäst i skolpjäsen… -Kanske inte bäst…
Jo, de andra mammorna var gröna av avund!
-Du var bäst på allting! -Nej…
Du stod ut, vad du än gjorde.
Därför är du chef för ett stort företag.
-Jag är inte chef. -Nu låter du som din pappa.
Du är inte en förlorare, som han. Det har du aldrig varit.
-Det kommer du aldrig bli. -Jag är inte som pappa.
-Jag har väl alltid varit en vinnare? -Ja, det har du.
Jag har alltid gjort saker rätt.
-Var är de? -Vart ska du?
Vill du ha en G&T?
Jag var populär. Jag fick den snyggaste tjejen, och var lagledare.
-Du hade snygg handstil. -Ja, det hade jag.
Jag hade bra betyg i samhällskunskap.
Och det var en fröjd att se dig hoppa över plintarna!
-Var är de? -Vad letar du efter, Álvaro?
De är inte här. Jävla skitmöbler!
Vad letar du efter?
Ni behövde inte komma. Jag mår bra.
-Det vet jag inte… -Jag är van vid arytmierna.
Varför har ni kommit, Cristina? Du är så upptagen på jobbet.
Jag kan inte stanna så länge, pappa.
-Gör det du ska. -Ja, jag ska hålla tal.
-Tal? Du? -Ja.
-Vad fint! -Tack.
-Så jobbet hos din syster lönade sig? -Alltså…
Först ville du inte. Du sa att arbetsdagarna var för långa.
-Det tror jag inte. -Något sånt sa du.
Så brukade din mamma också säga. Men vad roligt med tal!
-Om vad? -Jag gjorde en video till firandet…
-Och du gjorde den? -Nej, inte jag.
-Lägg av. -Nej.
-VD:n Susana såg den… -Du hjälpte till.
-Hon rekommenderade mig. -Okej!
-De såg att jag kunde… -Så du har funnit din plats nu?
Om inte Cristina hade hjälpt dig, skulle du ha festat vidare.
-Med flator och bögar. -Va?
Vi kan kalla dem "gay" om ni vill.
-Pappa… -Paula…
Du gillar inte att jobba. Din mamma gjorde inte det heller.
-Sluta jämföra mig! -Skrik, du.
-Det är bra för hjärtat. -Jag går.
Nej, Paula! Paula! Paula!
-Var det normalt beteende? -Hon är nervös!
-Hon fick allt hon behövde! Allt! -Lugna dig!
Du fick inte hälften så mycket, men du är lycklig ändå.
Du har fortfarande inte givit mig barnbarn.
Men forskningen gör framsteg.
Du kanske överraskar mig en vacker dag.
TILL DEN FINASTE
Språk: D Naturkunskap: C
Samhällskunskap: D Matematik: F
Jag fick inte ett enda bra betyg, mamma!
-De tyckte inte om dig! -Ingen av lärarna?
Folk tål inte vinnare. De var arga för att vi hade pengar.
Alla hade det. Det var en skola för rika.
-De andra var bortskämda. -Vi också!
Jag var inte bäst på någonting. Jag var medioker!
Vem är det som inte låter dig hålla tal?
-VD. -Vede? Heter han så? Jag ringer.
Ringer vem?
-Ska jag fråga efter Vede? -Mamma!
Vill du ha en G&T?
-Pappa kommer aldrig att få det han vill. -Jag har inte tid med det här.
-Jag ska köpa en klänning. -En klänning?
-Förlåt! -Cristian!
-Jag kan inte bara ändra på mig! -Det behöver du inte göra.
-Jag är van vid detta. -Dåligt argument!
-Jag kan inte bli någon annan. -Det blir du inte!
Jag är inte du!
Lås inte in mig igen!
-Jag kan inte ändra mig. -Varför inte?
-På grund av allt! Mario… -Vi älskade aldrig honom.
-Folk på jobbet. -Vem bryr sig?
-Mina Zumba-kompisar. -Skit i dem!
-Pappa. -Det kommer att ta tid.
Han skulle dö!
Ge dem chansen att älska dig som du är. Ge dig själv den chansen.
Förlåt.
Nej, du får inte göra detta! Du får inte!
Senapsgult är fint!
Vad sägs om en färg som är mer "vi"?
Turkos!
Álvaro!
Tjena, Álvaro! Hann du inte heller åka hem?
Jag ville köpa en kostym.
Men om jag skulle åka nu, så skulle jag missa middagen.
-Så jag gör mig klar här. -Vad har hänt?
-Vad menar du? -Din spegelbild?
-Jag slängde ut honom. -Va?
Du hade rätt. Vad ska vi med dem till?
-De gör ingen nytta. -Nej, jag hade fel.
-Vad menar du? -Titta på dig själv.
-Jag kan inte. -Jag kan inte sätta på slipsen utan…
Titta i spegeln och säg vad du ser. Säg det!
-Ingenting. -Precis.
Du kan vara vem du vill. Vem vill du vara?
Ja, ja, ja… Jag älskar den här!
-Vad kostar den? -Du kände till honom, va? Cristian?
Jag vet inte så noga, men nu är han där han ska vara.
-Varför då? -Minns du inte vår barndom?
Nej, det är klart, den fick ju jag ta hand om.
-Du gömde den bara. -För att skydda dig.
-Men nu mår vi bra. -Tack vare lugnande medel.
Ja, livet är inte perfekt! Men vems liv är det?
Är någons liv perfekt? Vi lider ju åtminstone inte.
-Nej. -Cristian är inte önskad. Inte vi heller.
Nu betalar vi för klänningen. Vi har förtjänat att dricka vin ikväll.
Du får också ta en halv G&T. Men inte mer!
Då tappar vi kontrollen, och vi får inte komma hem sent.
Bruna börjar skälla då, och grannarna klagar, med all rätt.
FRISÖRSALONG
-Ariel, inte sant? -Ja. Och du?
-Cristina, Paulas syster. -Ja, det är klart!
Vi har ju bara träffats ett par gånger.
-Ni jobbar ihop, va? -Ja.
-Kan jag göra något? -Nej.
-Något att dricka? -Ja.
Följ med mig!
-Antonia! Hur är läget? -Bra…
Jag sticker nu, ska köpa en kostym!
Det låter kul. Jag har aldrig varit med på någon fest.
-Följ med då! -Nej, det går inte.
-Du tillhör familjen. -Inte på riktigt.
-Jo, så är det! -Men vad ska folk säga?
Folk kan sticka och brinna!
Ja, men… Förlåt, det var en reflex!
Ingen fara, det var en naturlig reaktion.
Du slog mig först.
Inte lika hårt, men det gör inget.
-Gjorde det ont? -Inte alls!
-Det är lite rött. -Det känns inte.
Smärta är relativt. Jag kanske behöver mer smärta än du.
Jag ska gå innan affärerna stänger. Vi ses senare!
Vad är det?
Hej! Jag heter Pol.
-Vad heter du? -Hej, Pol.
-Jag heter Cris… Cristina. -Cristina? Trevligt att träffas!
-Detsamma. -Vad förde dig hit?
Jag kom för att klippa mig, men ni verkar ha fest!
Nej, jag kan göra det. Jag jobbar här.
-Toppen! -Du vill bara klippa topparna, va?
Jag… vet inte.
När jag ändå är här…
Jag ser alla frisyrer här och…
-Den där, kanske? -Den där?
-Eller inte. -Det blir annorlunda, men jag ordnar det.
Eller kanske…
-…något mer klassiskt. -Som jag?
Är det du?
-Vad tycker du? -Du väljer, Cristina.
Du måste bara bestämma dig…
-Cristian! -Va?
Jag heter… Cristian.
Hej, Cristian. Jag heter Pol.
Hej, Pol.
Där ser du! Allt hat och all elakhet
som du fyller mitt huvud med, kan jag inte leva med.
De är goda människor. De har sina problem, men de är goda.
Gissa vilken klänning vi ska ha på oss!
-Jag ser varken "Antonia" eller "López". -Inte? "Receptionisten" då?
-Nej. -Får jag leta upp Alberto? Han bjöd mig.
Nej, du får tyvärr inte gå in.
Du kan väl leta upp honom? Han är kraftig, skallig…
Jag får inte göra det. Kanske senare…
-Ja, men jag är ju uppklädd. -Du kan vänta i baren så länge.
Var fri. Var dig själv.
Okej.
Tack! Tack så mycket!
Förlåt, jag är lite nervös. God kväll, allihop!
Jag har funderat mycket på mitt tal…
Jag har tyvärr inte förberett något.
Tomrummet efter existentialismen, postmodernismens arv,
styrde modeindustrin i många år.
Det byggde på helt falska normer.
Det var bilder på hur vi skulle se ut.
Det tvingade oss att uppnå perfektion, vilket är omöjligt.
Vi är alla olika, och skönheten sitter här inne.
Eller här, i våra hjärtan.
Vi måste vara sannare, och ta av oss våra masker.
Vi ska inte frukta dem vi själva är.
Vi ska våga vara oss själva.
Tack.
Det gäller er alla!
Grattis på födelsedagen, Medina kosmetika! Låt festen börja!
Titta hit!
-Vi är stolta över dig! -Du tvivlade visserligen.
-Nej… -På tjockisen.
-I början, ja… -Men han fyllde duken!
-Tanken var… -Han tvivlade på dig också.
-En ung kvinna… -Så sa jag aldrig!
Såg du deras reaktion? De var förtjusta!
-Helt och hållet! Skål för det! -Och för Paula, vår nya stjärna!
-Ja. -Tack för att ni tror på mig!
Helt jävla otroligt!
Det var fantastiskt, Paula! Vilket jobb!
Underbart, inte sant?
-Vi är så glada! -Ja.
Alla fyra. Skål!
-Vad håller du på med? -Ariel är ett jävla geni!
-Klippte han dig? -Nej, Pol.
-Du stinker av sprit! -Jag tog några öl.
-Och lite ecstasy. -Gav han dig droger?
Ja, den jäveln! Men titta här!
-Vad är det? -En binder. Noa gav den till mig.
-Varför då? -Förstår du inte? Jag är fri!
Jag är ju mig själv! Paula!
-Jag heter Cristian. -Va?
Jag heter Cristian.
Paula, jag vet inte vem jag är.
Vem är jag? Vem är jag?
-Jag vet inte. -Jag kanske inte är någon.
Hjälp mig, Paula! Snälla!
Hjälp mig, Paula!
Hallå! Jag testar! Hör ni mig?
Det här har jag inte planerat, men den här kvällen är spontan!
Tack, grabbar, för att ni kompar! Paula, den här är till dig!
Du lärde oss att se in i oss själva, och ta fram det bästa!
Om jag tvingades…
Om jag tvingades att leva utan dig
Jävla tjockis!
Så skulle jag få lida
Det skulle göra ont
Jag följer dig till slutet av vårt liv
Jag behöver få din kärlek
Jag är ingen utan dig
Jag kan inte ge upp min dröm Den lever och är inte glömd
Kyss mig nu Jag och du
Vi passar ju så bra tillsammans
Inget kan förhindra kärleken
Inget kan förändra vad jag känner
Jag vill ju att du stannar Jag önskar mig inte något annat
Inget kan förhindra kärleken
Inget kan förändra vad jag känner
Utan dig så ser jag inte
Hur mitt liv ska kunna sluta lyckligt nu
Paula, jag älskar dig.
Jag tror att du har känslor för din "sötnos" också. Säg ingenting.
Alberto, nej…
Nej!
Det brinner! Det brinner!
Var fri! Var dig själv!
Var fri. Var dig själv.
Paula! Paula!
-Vad händer? -Jag vet inte!
Brand på hotell
Vilken katastrof! Tur att ingen skadades.
Nu till saken. Jag har ju alltid velat skydda dig.
Men efter detta måste vi ändra lite.
Jag förstår det.
Vi funderar på din roll, Paula.
Vi vill ha förändring, men utan risker.
Precis. Så hur skulle du göra detta?
Modeindustrin har länge dominerats av…
-Nej, det där hörde vi igår. -Säg något mer specifikt.
Förändringar behöver inte vara dramatiska.
Friheten att uttrycka sig är bra, den vill jag behålla.
Men jag skulle ta bort allt radikalt, och säga upp några.
Marknaden för transpersoner är alldeles för liten.
-Vi vet inte vem din ersättare blir. -Paula?
Kanske.
Okej, det här är bara mellan oss:
Vi ska sälja makeup, inte förändra världen.
-Mår du bra? -Ja, jag har aldrig mått bättre.
Vad händer? Álvaro!
Varför är jag här? Vad händer? Álvaro!
-Du kan inte göra så här. -Du ville ju det.
-Jag är inte säker på det. -Jo, men du vågade inte.
-Det var därför vi bytte plats. -Men jag kan inte stanna här.
Måste jag stanna här?
-Här? -Jag ska lyckas, men vi får börja om.
-Det här känns konstigt. -Du kan inte styra.
-Ja, men… -Se inte så sur ut.
Jag gör det här för din skull. Allt kommer att bli bra.
Vi får väl se.
Det blir bra. Vi tar ett steg i taget.
Det kommer att bli bra.
Hur ser jag ut?
Väldigt stilig!
Undertexter: Fredrik Hultgren