SERIÁL NETFLIX
Tony,
ty se nerozloučíš s Luz?
Neklape mi to s ní.
A ty ani nechceš závodit.
Nemám tu co dělat.
Co se soustředit na budoucnost?
Jak to myslíš?
Chtěla bych, abychom spolu trénovali.
- Určitě? - No jasně.
Co se týče Luz, nemůžeš si jen tak odejít.
Steffi! Steff.
Tony, kam se chystáš?
Odjíždíš?
Tohle taky pryč.
Tohle taky.
Všechno pryč.
Akáty, vrby, topoly.
Je potřeba porazit asi 400 stromů.
Pak vám dám oficiální návrh na koupi toho dřeva.
Skvěle. Čím dřív, tím líp.
Až to schválíte, porazíme to za necelý týden.
Perfektní. Ten les musí pryč.
Třicet chat, šest vířivek a dva bazény.
Hlavní bazén bude nekonečný.
Zlato.
Nicky, Vicky, Buchi, Mechi.
Ahoj, holky. Mám pro vás úkol.
Opakujte po mně: „Milujeme bazény.“
Milujeme bazény.
Trochu života do toho. Milujeme bazény.
- Milujeme bazény. - Ano, výborně. Pojďte sem.
Zlato.
Můžeme? Akce!
Cílem je provést celkovou renovaci. Co myslíte, děvčata?
Milujeme bazény.
Rustikální styl už neletí. Rustikální styl…
Počkat. Stop.
Je to pro vás lepší italsky nebo španělsky?
- Italsky. Španělsky. - Španělsky. Italsky.
Olivere?
Chtěla jsem se omluvit. Nesmála jsem se tobě.
Někdy se stává, že můj smích…
Už se nikdy nezasměju.
Někdy to ale nemám pod kontrolou.
Prostě…
Ještě musíme dokončit scénografii a nazkoušet pár obrazů.
Taky musíme najmout dobrovolníky, kteří s námi budou hrát.
- Už teď jsem nervózní. - Napíšu hru.
Dobře.
Charlie volá Juliána.
Jsi tam?
Bohužel jo.
Jak bohužel? Proč? To mi vysvětli.
Nevím. Jsem tu, ale duchem ne.
Proč jsem se s ní rozešel?
Nechal jsi to dojít příliš daleko a vztah dohnal ke kamarádství.
Kamarádství a láska k sobě moc nejdou.
No.
Před pár dny to mezi vámi pěkně doutnalo.
A co vytváří požár?
- Kouř? - Ne, žhavé uhlíky.
A když máš uhlíky, můžeš znovu rozdělat oheň.
- Něco k tomu ale potřebuješ. Víš co? - Papír?
Ne. Kyslík.
Pomyšlení, že Julián může být náš brácha, mi nahání strach.
- Hele, nechceš zrušit trénink? - Ne. Nemůžeme promrhat den.
Kromě toho nám to pročistí mysl. Takže ne.
Tak mi ale slib, že se na to budeš stoprocentně soustředit.
- Slibuju. - Dobře.
Dneska začínáme psát příběh trenérky a závodnice. Do toho.
Jdeme do toho naplno.
Když do toho půjdete naplno, nezbydou vám síly.
To se uvidí, Natasho.
Neposlouchej ji. Jdeme.
- Naplno. - Naplno.
Santi, trochu se kroť. Je dost vidět, že tě Steffi bere.
Ale ne. Analyzuju její strategii.
Jsem tady kvůli tobě.
To doufám.
Budeš zářit. Jasný?
Když to takhle půjde dál, Natasha snadno získá první místo.
Ještě se nepasuj na vítěze. Abys nebyl překvapený.
Znáš mě. Miluju překvapení. Zvlášť když pocházejí od tebe.
Dám ti radu. Vrať se s Luz k základům.
Není tak špatná. Ať zamaká na soudržnosti.
Ten závěr mě štve.
- Musím… - Klídek.
Před skokem se trochu pokus srovnat prkno.
- A zatáhni za rukojeť, ať vyjde otočka. - Dobře.
A vrať se k základům. Od jednoduššího ke složitému.
Perfektní. Vracím se k základům. A to hned.
- Říkal Santi něco? - Nic důležitého.
Snídaně je od 9:00 do 10:30.
Před tréninkem si objednejte tažné lano.
Kdyby něco, dejte vědět.
- Skvělý. Díky, Charlie. - Není zač.
Dnes večer vystupujeme. Troufnete si na pódium?
Hledáme muzikanty. Bude zábava.
Půjdu se podívat, ale na pódium nevlezu.
Jsou tu nějací hudebníci? Hledáme muzikanty.
- Show ve Waterloopu. - Ahoj.
- Jak se máš? - Jak je?
Všechno v pohodě. Emily!
- Jak se vede? - Na večer máme plány.
Jaké?
Budu provádět nábor účastníků pro večerní vystoupení.
Jdu do toho, Charlie. Musím dělat zkoušku?
Ne!
- V pohodě? - Jo.
- Ahoj. - Tony.
Musím přiznat, že zábava mi chybí.
Nechceš s námi večer vystupovat?
Fajn. Takže se uvidíme na pódiu.
Všichni do vlaku plného radosti. Paráda.
Další zastávka je opuštěné divadlo.
Nasnídejte se, holky.
Podívej. To tažné lano je moc nakrátko.
Když vyjedeš ze zatáčky, připrav se na skok.
Chystáš se na něj příliš pozdě. V tom je problém.
Náběh musí být postupnější.
Potřebujeme to odstupňovat a získat větší kontrolu. Jasný?
Je to zapnuté?
- Jo. Očividně to funguje. - Nevykašleme se na to?
Chci znát pravdu. Vědět, kdo je můj táta.
Vyžaduje to heslo.
- Co by to mohlo být? - Uvidíme.
Proč tahle čísla?
To je datum jejího narození. Ale vážně jen tak tipuju.
- Zkus naše. - No jo.
Dvacátý pátý listopad.
Ne.
Na něco určitě přijdeme.
Můžeme se zeptat babičky.
Jo.
- Rita ti pomůže. - Nám pomůže.
Může být Julián náš bratr?
Přesně takový dopad chceme. Jde ti to dobře.
Aby ne.
Vždycky jsi byla dobrá. To se nedá popřít.
Teď jsi ale komplexnější.
Tvůj přístup,
styl.
Dokonce s elegancí.
- Zkontroluješ vlasy? - Jo.
Natasho, napsal jsem ti písničku. Můžu?
Jasně.
„Jsi ztracená holka, kterou jsem objevil cestou.
Ani sis nevšimla, že máme stejný osud.
Jen tě spatřím mezi svými povzdechy, následuji tvé kroky.
Na své cestě zpívám a tančím náš sdílený osud.“
Díky. Je nádherná.
- Je to od tebe milé. - Jasně.
- Že jo? Díky. - Jo.
Jen je divný, že opakuješ tu část s osudem.
- To jo, ale… - Je to super, Fere.
Moc milý. Díky.
Hledám tě. Chci, abychom zase tvořili tým.
- Chybíš mi. - Ty mně taky.
Škoda, že Fer poznal svou cenu a už tě nepotřebuje.
V Nových vlnách vystupujeme spolu, viď?
Pojď se mnou do Waterloopu. Zase budeme dvojčata Monzova.
- Proč ty nechceš do Nových vln? - Jo.
Dej se k nám. Je to tam super.
- Manipuluje s tebou. Copak to nevidíš? - Takhle s ní nemluv.
Nemůžeš kvůli ní zradit svoje kámoše.
Ta holka je pro mě důležitá. Jen žárlíš.
Ne, kámo.
Nechci prudit, ale dělá ti to radost?
Budu mít radost, až vyhraju závody
a všem dojde, že jsem lepší než Steffi.
Až zjistí, že Želé je pod mojí úroveň, sama začne závodit.
Steffi.
Chtěl bych to zkusit znova.
Spletl jsem se.
Neměli jsme se rozcházet.
Já ti nevím.
V té době
jsem myslel, že to bude nejlepší…
ale jen se to stalo,
hned jsem litoval.
Pojď to zkusit.
No tak, Charlie.
- Nesměj se. - Ne…
To není ten kyslík, jak jsem říkal.
Musí to být jemnější.
Tímhle dusíš oheň. Když budeš pokračovat, uhasne.
Jak jemnější?
Já nevím.
Možná by tvůj projev nemusel být tak strojený.
Jinak vypadáš jak v nějaké telenovele, víš?
Voláš, protože chceš recept na dort bez mouky, viď?
Babičko, nedělej hloupou, ano?
Volám, protože potřebuju heslo do mámina mobilu.
Víš ho?
Přiznávám, že jsem jí ho chodila tajně kontrolovat,
ale přesně si heslo nevybavuju.
Nechceš zkusit telefonní číslo domů?
Nula, jedna, nula, tři.
- Ne, to není ono. - Tak pak nevím.
Už je to tolik let.
Kdyby tě něco napadlo, tak dej vědět, jo? Ahoj.
- Jak se máš? - Už mi bylo líp.
Myslíš dnešní trénink?
Jo.
Já tě viděl a celkem to ušlo.
Mám pocit, že na konkurenci nestačím.
Možná jsem se měla zapsat na menší závod.
Já mám v tvé schopnosti velkou důvěru.
Především musíš věřit sama sobě.
Díky, Rone.
Steffi, jak se máš?
Dobře. Proč?
Celou dobu jsem o tom hodně přemýšlel
a chci ti něco říct.
- Tys o tom přemýšlela? - Neměla jsem na to moc čas.
Ale je dobře, že jsme se rozešli.
Můžeme normálně uvažovat.
Ahoj.
Není ti nic? Co?
Ne, nic.
Jen Steffi.
Chová se divně a ignoruje mě.
Je vidět,
že potřebuje prostor, ale mně není jasné proč.
V klidu.
Není to tak jednoduché. Věř mi, že k tomu má své důvody.
Zřejmě vím, proč se tak chová.
Co je mezi tvým tátou, strejdou a mou mámou?
Byli kámoši.
Jenom kámoši?
Počkej.
Chceš říct, že tvoje máma a Augusto…
Nebo můj táta a tvoje máma…
Ne. Byli kámoši. Nic víc.
Kromě toho byli mladí.
Kdyby k něčemu došlo, je to jako kdyby moje děti
za 20 let zjistily, že jsme se v mládí líbali.
O nic nejde.
Jasně, to chápu. Ale…
Myslíme si se Steff, že Ron může být náš táta.
Že by to mohl být Augusto
nebo tvůj táta.
Prosím?
Jsme sourozenci?
Zbláznily jste se? To není možný. A co Ron?
Je to jen domněnka. Nejsme si jisté.
Teď už chápu, proč se Steffi tak chová. Je to kvůli tomuhle.
Možná jo.
Luz,
máš chvilku?
Proč jsi tak odtažitá?
Málem ses ani nerozloučil.
Naštěstí tě Leonor přesvědčila, abys tady zůstal.
Tak to nebylo.
Přesvědčila mě k tomu Steffi.
Pomohla mi uvědomit si, že utíkám od něčeho, na čem mi záleží.
Vážně?
A to má být co?
Ty.
Proto jsem se nepřišel rozloučit.
Kdybych šel za tebou, neuměl bych odejít.
To se hezky poslouchá. Ale podle mě jsi zůstal kvůli Leonor.
Leonor byla profesionálním cílem.
To nepopírám.
- Steffi trénovat nechtěla. - Mě jsi trénovat odmítl. Nestačím ti?
Nemůžu tě trénovat.
Něco k tobě cítím a nechci to kazit.
Nechci tě uvádět do rozpaků.
Vážně ne.
Nezkusíme to znova?
Jako vždy je mi potěšením s vámi obchodovat, pane Olivere Rossi.
Stop.
Nelíbí se mi to pozadí. Pojďme jinam. Tudy.
Musíme vymyslet něco jiného, něco přitažlivějšího a s větším šarmem.
Tak. Skvěle.
Tentokrát nemluvte. Jen se usmívejte.
Můžeme?
Akce.
Až potvrdíte ekonomický návrh na kácení stromů,
promluvím se sestrou a začneme.
Stop. Výborně! Můžete jít. Díky.
Zlato, natáčej dál.
Holky, byly jste skvělé!
- Bude show. - V předělaném divadle.
- Ve Waterloopu. - Půjdeme?
- Prosím. - Prosím.
Show ve Waterloopu?
Co to je?
- Vítám vás. - Ahoj.
Pojďte dál. Sedněte si, kam chcete.
- Pojďte. - Vítejte.
Leonor!
Ty jsi VIP. Chceš si to užít naplno, ne?
- Jo. - Pojďme na pódium.
- Babi! Jsem ráda, že jsi tady. - Ahoj.
- To si nenechám ujít.
Přece mi neuteče show mých holek.
Dobrý večer.
- Dobrý večer. - Jsem Ron Navarro.
- Těší mě. - Mě taky.
Ano, mami. To je on.
Konečně.
Nepůjdeme dovnitř?
Jo, běžte.
Babi, můžeš mi pohlídat batoh, zatímco budu na pódiu?
Určitě. Dám ti na něj pozor.
Díky. Jak se máte? Vítám vás v Open Sky.
Než začneme, potřebujeme vaši pomoc.
Trochu to rozproudíme.
Hlasitěji.
Dobře.
Dotáhl jsi to až sem.
Ať si říkají, co chtějí, daří se ti.
Vedeš si dobře.
Víš, že to není snadné.
Je jasné, že ses nikdy nevzdal.
Vidíš?
Jen tak dál.
Zakopnutí není pád.
Budeš šťastný, ať už se stane cokoli.
Musíme být šťastní.
Jen tak dál.
Musíme být šťastní.
Teď už budeš šťastný.
Ať se děje cokoliv,
jdi za svými sny. Vedeš si dobře.
Vedeš si dobře.
Ať to stojí cokoliv,
i když se svět obrátí naruby…
hledej v sobě sílu, ten oheň,
který hýbe tvým životem.
Budeš šťastný, ať už se stane cokoli.
Když vidím Luz, připomíná mi tebe.
Ve svém věku je dospělejší.
Jsi na sebe moc přísná.
No, možná jo.
Jsem ráda, že tu jsme.
Holky nás potřebují mít pohromadě.
Především proto, že to tak nikdy nebylo.
Souhlasím.
Tvoje máma to vzala docela dobře, viď?
Ani ne. Byla dost naštvaná. Zlobila se, že jsem to neřekla.
Co přijde, bude lepší, ať už si říkají cokoliv.
Jste skvělé publikum.
Našli jsme tohle opuštěné divadlo,
ze kterého byla skládka,
a zrestraurovali ho.
Protože obnovovat se, růst a přetvářet se je pro nás lepší než se něčeho
jen tak zbavovat.
Další písnička je přesně o tom.
O vzdoru a obnově sebe sama.
Exkluzivně na Open Sky.
„Vlny“.
Když nás rozdělíte, zase se spojíme.
Když nás spálíte, změníme se v kámen.
Můžeš mě nenávidět, nenaštvu se.
Můžeš dělat vlny, stejně mě nenamočíš.
Když tu nejsi, jsme ve střehu,
a pokud se vrátíš, nezůstanou žádné dveře otevřené.
Můžeš mě nenávidět, nenaštvu se.
Můžeš dělat vlny, nenamočíš mě.
Dozvíme se pravdu,
nenávist nemá šanci.
Vpřed budeme pokračovat společně.
Přestaň hledat sílu.
Přestaň lhát, abys něco získal. Jde o ambice.
Chybí ti nadšení. Přestaň.
Přestaň hledat sílu.
Přestaň lhát, abys něco získal. Jde o ambice.
Chybí ti nadšení. Přestaň.
Jak můžu růst, když mě pořád někdo napadá?
Jak můžu být sám sebou, když mě pořád soudí?
Můžeš mě nenávidět, nenaštvu se. Můžeš dělat vlny, stejně mě nenamočíš.
Známe pravdu,
nenávist nemá šanci.
Vpřed budeme pokračovat společně.
Přestaň hledat sílu.
Přestaň lhát, abys něco získal. Jde o ambice.
Chybí ti nadšení. Přestaň.
Přestaň hledat sílu.
Přestaň lhát, abys něco získal. Tohle je náš prostor.
Pečujme o naši zemi.
- Ještě není konec. - Ještě není konec.
Nás neumlčí.
Přestaň hledat sílu.
Přestaň lhát, abys něco získal. Jde o ambice.
Chybí ti nadšení. Přestaň.
Přestaň hledat sílu.
Přestaň lhát, abys něco získal. Jde o ambice.
Chybí ti nadšení. Přestaň.
Děkujeme, že jste přišli na místo, kterému říkáme Open Sky.
Neodcházejte. Párty bude pokračovat.
Čeká vás tanec, přípitky a přátelé.
Děkujeme vám!
Charlie!
Díky za pozvání. Bylo to úžasný.
A ty nástroje…
Byli jste super. Diváky to zhypnotizovalo.
Zhypnotizovalo? To je dobře, nebo špatně?
To je dobře.
Už dlouho jsem se takhle nepobavila.
Když jste nás svou hudbou strhli,
bylo to parádní. Líbilo se mi to.
- Máš tady ten telefon? - Jo.
Víš co?
Myslím, že jsem si vzpomněla na to heslo.
Zkus „3294“.
To je číslo domu, kde jsme bydleli.
Jo! Ano, babi!
- To je super. - Jsi génius.
- Já vím. - Až něco zjistím, ozvu se.
Juli. Pojď sem, prosím tě.
- Co se děje? - Odemkla jsem telefon.
- Cos objevila? - Nejdřív najdu Steffi.
Neviděl jsem ji. Podíváme se sami.
Tak dobře.
Tady to je.
„Rád s tebou trávím čas.
Vím, že to zní šíleně,
ale někdy si představuju, že spolu budeme napořád.“
A odpověď:
„Někdy to vnímám stejně. Nejsme šílenci?“
- Já se zblázním. Kdo to psal? - Můj táta určitě ne.
Steff, můžeš na chvíli?
Budeme to číst dál? Je to osobní.
Jo, je to jediný způsob, jak zjistit, kdo je Ruli.
Navíc jsi to přece chtěl vyřešit se Steffi, ne?
Máš pravdu. Ale než zavoláš, tak zablokuj číslo.
Po tolika letech nikdo neodpoví.
Někdo má stejné číslo celý život.
Zkusíme to.
Zvoní to tady.
Haló?
Nevěděl jsem, že taky zpíváš. Umíš toho hodně.
Ale ne všechno.
Je spousta věcí, které o mně nevíš.
Nejvyšší čas je zjistit.
Musím přiznat, že dneska jsi mi dobře poradil.
Opravdu?
Luz je ti podobnější, než si myslíš.
Pamatuju si dobře, když jsi byla poprvé trénovat.
Tvoje energie i přítomnost mě ohromily.
Steff.
Už bych ti nikdy neublížil.
Teď je snadné toho litovat.
Po tvém odchodu šlo všechno z kopce.
Udělal jsem chybu.
Nemyslím si, že to dopadlo zas tak hrozně.
Nic lepšího než ty mě nepotkalo.
Kéž bych mohl vrátit čas.
Překlad titulků: Michal Pokorny