‎Tony, nici nu-ți iei rămas-bun de la Luz?
‎Ne-am cam certat. ‎Și tu nici nu concurezi.
‎Nu mai am ce face aici.
‎Nu te mai gândești la viitor?
‎Adică?
‎Aș vrea ‎să ne antrenăm împreună mai departe.
‎- Ești sigură? ‎- Categoric.
‎Și nu poți lăsa lucrurile așa cu Luz, ‎de parcă nu ți-ar păsa.
‎Steffi! Steff!
‎Ce faci, Tony? Pleci?
‎SECRETELE VERII
‎Ăla dispare.
‎Și ăștia.
‎Dispar toți.
‎Salcâmi, sălcii, plopi.
‎Trebuie tăiați cam 400 de copaci.
‎O să vă fac o ofertă de achiziție ‎pentru tot lemnul.
‎Super! Cu cât mai repede, ‎cu atât mai bine.
‎După aprobare ‎e gata în mai puțin de șapte zile.
‎Perfect! Pădurea aia trebuie să dispară.
‎30 de căsuțe, șase jacuzzi, două piscine.
‎Principala e piscina fără margine.
‎Pisi!
‎Nicky, Vicky, Buchi, Mechi!
‎Bună, fetelor! Am o treabă pentru voi.
‎Repetați după mine: „Adorăm piscinele.”
‎Adorăm piscinele.
‎Mai cu vervă, fetelor! Adorăm piscinele.
‎- Adorăm piscinele. ‎- Așa! Perfect. Vino încoace, te rog!
‎Pisi!
‎Gata? Motor!
‎Vrem o renovare totală. ‎Ce părere aveți, fetelor?
‎Adorăm piscinele.
‎Stilul rustic nu mai prinde. ‎Stilul rustic…
‎Stai! Taie!
‎Preferați în italiană sau în spaniolă?
‎- Italiană! ‎- Spaniolă!
‎Oliver?
‎Te rog să mă ierți. Nu râdeam de tine.
‎Doar că, uneori, râsul meu…
‎N-o să mai râd niciodată.
‎Dar uneori nu mă pot controla.
‎Pur și simplu…
‎Mai trebuie să terminăm scenografia ‎și să încărcăm niște anunțuri.
‎Și ne mai trebuie voluntari ‎care să cânte cu noi.
‎- Deja am emoții. ‎- Scriu eu textele.
‎Bine.
‎Charlie către Julián!
‎Ești printre noi?
‎Din păcate, da.
‎„Din păcate.” De ce? Explică-mi!
‎Nu știu. Sunt și nu sunt.
‎De ce am părăsit-o?
‎Ai fost prea zen. Ai trecut singur ‎la categoria „doar prieteni”.
‎În dragoste nu merge să fii zen.
‎Să vedem!
‎Acum două zile, erați înflăcărați.
‎Ce vine după foc?
‎- Fum? ‎- Nu. Jăratic.
‎Dacă ai jăratic, poți să reaprinzi focul.
‎- Dar lipsește ceva. Știi ce? ‎- Hârtie?
‎Nu. Oxigen.
‎Gândul că Julián ne-ar putea fi frate ‎îmi dă fiori.
‎- Să anulăm antrenamentele? ‎- Nu. Nu-mi permit să pierd timpul.
‎În plus, o să ne ajute ‎să ne limpezim mintea. Așa că nu.
‎Bine. Dar promite-mi ‎că o să te implici sută la sută!
‎- Bine. Așa o să fac. ‎- Bun.
‎Azi începem ca antrenoare și concurentă. ‎Să dăm tot ce putem!
‎Dacă dai tot, ‎nu mai rămâi cu nimic, Gelatină!
‎Mai vedem noi, Natasha.
‎N-o băga în seamă! Să mergem!
‎- Dăm totul. ‎- Dăm totul.
‎Măcar prefă-te puțin! ‎Se vede că te interesează Steffi.
‎Ba nu. Îi analizam strategia.
‎Sunt aici pentru tine.
‎Așa să faci!
‎O să fii fantastică. Da?
‎Dacă o ține tot așa, ‎Natasha va învinge fără probleme.
‎Nu te pripi! S-ar putea să te surprindă.
‎Doar mă știi. Îmi plac surprizele. ‎Mai ales dacă mi le faci tu.
‎Un sfat: ‎cu Luz, ia-o de la noțiunile de bază!
‎Nu e rea. ‎Dar are nevoie de mai multă consecvență.
‎Am terminat prost.
‎- Doar că… ‎- Relaxează-te!
‎Încearcă să îndrepți placa ‎înainte de salt!
‎- Și trage de mâner, să te rotești! ‎- Bine.
‎Noțiunile de bază. ‎Înainte de galop, faci trap.
‎Perfect. Noțiunile de bază. Așa o să fac.
‎- A zis Santi ceva? ‎- Nimic important.
‎Mic-dejunul e de la 09:00 la 10:30.
‎Vă rezervați cablul pentru antrenamente.
‎Vă stau la dispoziție.
‎- Super! Mulțumim! ‎- Cu plăcere.
‎Diseară e spectacol. ‎Ați vrea să urcați pe scenă?
‎Căutăm muzicieni. O să fie distractiv.
‎O să vin. Dar în niciun caz pe scenă.
‎Mai sunt muzicieni? Ne trebuie muzicieni.
‎- Concert la Waterloop! ‎- Bună!
‎- Ce faceți? ‎- Ce faci?
‎Toate bune. Emily!
‎- Ce mai faci? ‎- Avem program diseară.
‎Ce program?
‎Caut participanți ‎la spectacolul de diseară.
‎Vreau și eu. Dăm vreo probă?
‎Nu! Nu…
‎- Te simți bine? ‎- Da.
‎- Bună! ‎- Tony!
‎Văd că am ratat toată distracția.
‎Ce-ar fi să participi la spectacol?
‎Bine. O să împărțim scena, atunci.
‎Toată lumea în vagoanele veseliei! Bine.
‎Următoarea stație: teatrul părăsit.
‎Mergeți să mâncați!
‎Uite! Circuitul ăsta e prea scurt.
‎Abia ieși din curbă și urmează saltul.
‎Problema e că intri prea târziu în salt.
‎Trebuie să intri progresiv.
‎Intri progresiv ‎și controlezi mai bine saltul, da?
‎Pornește?
‎- Da. Funcționează. ‎- Nu știu dacă e bine să vedem ce e în el.
‎Eu vreau să aflu cine e tata.
‎Îmi cere parola.
‎- Care ar putea fi? ‎- Să vedem…
‎De ce numerele alea?
‎E ziua de naștere a mamei. ‎Dar nu… Habar n-am.
‎- Bagă ziua noastră! ‎- Bine.
‎25 a unsprezecea…
‎Nu.
‎Trebuie să fie altă soluție.
‎Am putea s-o întrebăm pe bunica.
‎Da.
‎- Rita te poate ajuta. ‎- Ne poate ajuta.
‎Oare Julián o fi fratele nostru?
‎Așa trebuie să revii pe apă. ‎Te descurci excelent.
‎Normal.
‎Mereu ai fost foarte bună. ‎Asta e de necontestat.
‎Dar acum te-ai perfecționat.
‎Atitudinea, stilul.
‎Ai și o anume eleganță.
‎- Wonder, am ceva în păr? ‎- Da.
‎Natasha, ți-am compus un cântec. ‎Pot să iau loc?
‎Da. Normal.
‎„Ești fata rătăcită ‎Care mi-a ieșit în drum
‎Nu ți-ai dat seama ‎Că soarta ne unește acum
‎Când te văd printre suspine ‎Pașii ți-i urmez
‎În drumul meu cânt ‎Și pentru soarta noastră dansez”
‎Mersi! Foarte frumos.
‎- E foarte drăguță poezia. ‎- Da.
‎- Nu? Mersi! ‎- Ba da.
‎Mi se pare bizar ‎că repeți chestia cu soarta.
‎- Da, dar… ‎- E foarte frumos, Fer.
‎Foarte emoționant. Mersi!
‎Te căutam. Vreau să facem iar echipă.
‎- Îmi lipsești. ‎- Și tu, mie.
‎Fer și-a înțeles valoarea ‎și nu mai are nevoie de tine.
‎O să prezentăm împreună la New Waves, nu?
‎Hai la Waterloop! ‎Să fim din nou Monzo Twins!
‎- De ce ni vii tu la New Waves? ‎- Da.
‎Hai cu noi! E grozav aici.
‎- Te manipulează, nu vezi? ‎- Nu te purta așa cu ea!
‎Nu-ți trăda prietenii ‎pentru o tipă care te aburește!
‎Eu țin la tipa asta. Ești gelos.
‎Nu, frate!
‎Nu înțelege greșit, ‎dar asta te face fericită?
‎O să fiu fericită ‎când o să câștig concursul
‎și toți vor ști că-s mai bună ca Steffi.
‎Când o să vadă că Gelatina ‎e sub nivelul meu, o să concureze.
‎Steffi!
‎Vreau să ne mai acordăm o șansă.
‎Am greșit.
‎Nu trebuia să ne despărțim.
‎Nu știu, în clipa aia…
‎am crezut că așa era cel mai bine, dar…
‎imediat ce am făcut-o,
‎am regretat.
‎S-o luăm de la capăt!
‎Zău așa, Charlie!
‎- Nu râde! ‎- Nu…
‎Nu ăsta era oxigenul de care vorbeam.
‎Trebuie să fie ceva mai subtil.
‎Înăbuși focul. Dacă faci asta, se stinge.
‎Cum, mai subtil?
‎Nu știu.
‎Poate că nu trebuie ‎să vorbești așa de solemn.
‎Parcă ai fi într-o telenovelă. Înțelegi?
‎Suni fiindcă vrei ‎rețeta de tort fără făină, nu?
‎Bunico, nu te face că plouă! Nu.
‎Vreau parola de la telefonul mamei.
‎Știi care e?
‎Recunosc că mă uitam cu coada ochiului,
‎dar nu știu exact parola.
‎Ce-ar fi să încerci ‎numărul de telefon de acasă?
‎Zero, unu, zero, trei.
‎- Nu. Nu e asta. ‎- Atunci, nu știu.
‎A trecut mult timp.
‎Dacă îți vine vreo idee, ‎dă-mi de știre, bine? Pa!
‎- Ce faci? ‎- Mi-a fost și mai bine.
‎- Din cauza antrenamentului de azi? ‎- Da.
‎Te-am văzut. N-a fost rău.
‎Simt că nu sunt la înălțimea concursului.
‎Trebuia să mă înscriu la ceva mai modest.
‎Luz, eu am mare încredere în talentul tău.
‎Dar tu trebuie să crezi în tine.
‎Mulțumesc, Ron.
‎Steffi, ce mai faci?
‎Bine. De ce?
‎M-am tot gândit și am ceva să-ți spun.
‎- Tu te-ai gândit? ‎- Sincer, n-am avut timp.
‎Dar e bine că ne-am despărțit.
‎Gândim mai limpede așa.
‎Bună!
‎- Toate bune? Ce s-a întâmplat? ‎- Nimic.
‎Steffi.
‎Se poartă ciudat. Mă ignoră.
‎Înțeleg…
‎dacă are nevoie s-o las în pace, ‎dar nu văd de ce.
‎Liniștește-te!
‎Nu e așa de simplu. ‎Crede-mă, are motivele ei.
‎Cred că știu de ce se poartă așa.
‎Ce e cu tatăl tău, unchiul tău și mama?
‎Erau prieteni.
‎Doar atât?
‎Stai!
‎Vrei să spui că mama ta și Augusto…
‎Sau tata și mama ta…
‎Nu. Erau doar prieteni. Atât.
‎Și erau tineri.
‎Dacă s-a întâmplat ceva… ‎e ca și cum, peste 20 de ani,
‎copiii mei o să afle ‎că ne-am sărutat în tinerețe.
‎Un fleac.
‎Da, înțeleg. Dar…
‎Noi credem că Ron nu e tatăl nostru.
‎Că s-ar putea să fie Augusto
‎sau tatăl tău.
‎Poftim? Că am fi frați?
‎Ați înnebunit? E imposibil. Dar Ron?
‎E doar o presupunere. ‎Nu suntem sigure. Dar…
‎Acum înțeleg de ce se poartă Steffi așa. ‎Din cauza asta.
‎Da. Poate.
‎Luz, putem vorbi?
‎De ce nu mai vorbești cu mine?
‎Era să pleci fără să mă saluți.
‎Din fericire, ‎te-a convins Leonor să rămâi.
‎Nu. N-a fost așa.
‎Steffi m-a convins.
‎M-a ajutat să înțeleg ‎că mă îndepărtez de ce mi-e drag.
‎Zău?
‎Ce anume ți-e drag?
‎Tu.
‎De-aia nu voiam să-mi iau rămas-bun.
‎Dacă vorbeam cu tine, nu mai plecam.
‎Ce frumos! ‎Dar tot cred că pentru Leonor ai rămas.
‎Leonor e o provocare profesională.
‎Nu neg.
‎- Steffi s-a retras. ‎- Pe mine m-ai refuzat.
‎Eu nu-s o provocare?
‎Nu puteam să te antrenez.
‎Simt alte lucruri pentru tine ‎și nu vreau să le distrug.
‎Iartă-mă dacă te-am jignit!
‎N-am vrut.
‎O luăm de la capăt?
‎Ca de obicei, e o plăcere ‎să fac afaceri cu dv., dle Oliver Ross.
‎Tăiați!
‎Nu-mi place fundalul. ‎Să mergem altundeva! Hai!
‎Ne trebuie ceva diferit, ‎mai strălucitor, mai luxos.
‎Aici. Perfect.
‎Nu mai vorbiți! Doar zâmbiți!
‎Gata?
‎Motor!
‎După confirmarea ofertei ‎pentru tăierea copacilor,
‎discut cu sora mea și începem.
‎Tăiați! Foarte bine. ‎Puteți pleca. Mulțumesc.
‎Pisi, mai filmează!
‎Bine, fetelor! Ați fost grozave!
‎- E spectacol. ‎- La teatrul vechi.
‎- La Waterloop. ‎- Putem merge?
‎- Te rugăm! ‎- Te rugăm!
‎Spectacol la Waterloop? Ce-i asta?
‎- Bine ați venit! ‎- Bună!
‎HaidețI! Luați loc unde vreți!
‎- Haideți! ‎- Bun-venit!
‎Leonor!
‎Ești VIP. O să ai experiența completă.
‎- Da. ‎- Hai pe scenă!
‎- Bunico! Ce bine că ai venit! ‎- Bună!
‎- Cum să nu vin?
‎Nu puteam rata spectacolul fetelor mele.
‎Bună seara!
‎- Bună seara! ‎- Sunt Ron Navarro.
‎- Mă bucur să vă cunosc. ‎- Îmi pare bine.
‎Da, mamă. El este.
‎În sfârșit!
‎Intrăm?
‎Sigur. Hai!
‎Buni, poți să îți dau rucsacul ‎cât sunt pe scenă?
‎Bineînțeles. Ți-l țin eu.
‎Mulțumim! Cum vă simțiți? ‎Mulțumim că ați venit la Cerul liber!
‎Ca să începem spectacolul, ‎va trebui să ne ajutați puțin.
‎Creăm o dinamică, da?
‎Mai tare!
‎Bine!
‎Ai ajuns până aici
‎Orice-ar spune lumea, te descurci
‎Te descurci
‎Drumu-i sinuos
‎Dar nu te-ai lăsat nicicând mai prejos
‎Mai prejos
‎Mergi pe drumul tău și azi
‎Să te împiedici nu înseamnă să cazi
‎Orice-ar fi, vei cunoaște fericirea
‎Avem nevoie de ea
‎Să mergem mai departe
‎Avem nevoie de ea
‎Vei cunoaște fericirea
‎Orice ar fi
‎Urmează-ți inima ‎E bine așa
‎Nu renunța
‎Chiar de se răstoarnă lumea
‎Caută-ți în suflet acest sentiment
‎E flacăra care îți animă viața
‎Orice-ar fi, vei cunoaște fericirea
‎Mă uit la Luz și îmi amintesc de tine.
‎E mai matură decât eram eu.
‎Te judeci prea aspru.
‎Da, poate.
‎Mă bucur că am venit.
‎Fetele au nevoie să fim împreună.
‎Mai ales ‎că n-au avut parte de noi simultan.
‎Sunt de acord.
‎Mama ta a reacționat bine, nu?
‎Nu tocmai. S-a supărat. ‎Era scandalizată că nu i-am spus.
‎Orice ar spune lumea ‎Ai un viitor luminos în fața ta
‎Sunteți un public extraordinar!
‎Am găsit acest teatru abandonat, ‎transformat în groapă de gunoi,
‎și l-am reciclat.
‎Fiindcă preferăm să înnoim ‎în loc să aruncăm. Să ne reinventăm.
‎În următorul cântec ‎e vorba tocmai despre asta.
‎Despre a rezista și a te recicla.
‎În exclusivitate la Cerul liber,
‎„Valuri”.
‎Dacă ne dezbini, ne vom reuni
‎Dacă ne arzi, vom împietri
‎Chiar de mă urăști, la ură rămân surd
‎Chiar de faci valuri, nu mă ud
‎Când nu ești aici, rămânem atenți
‎Și dacă te întorci ‎Nu vei găsi porți
‎Chiar de mă urăști, la ură rămân surd
‎Chiar de faci valuri, nu mă ud
‎Adevărul îl vom vedea
‎Ura nu va câștiga
‎Împreună vom continua
‎Nu mai căuta puterea
‎Nu mai minți ca lucruri să obții ‎E pură ambiție
‎Ești lipsit de pasiune ‎Gata!
‎Nu mai căuta puterea
‎Nu mai minți ca lucruri să obții ‎E pură ambiție
‎Ești lipsit de pasiune ‎Gata!
‎Cum să mă dezvolt dacă mă atacați?
‎Cum să fiu eu ‎Dacă mă judecați?
‎Chiar de mă urăști, la ură rămân surd ‎Chiar de faci valuri, nu mă ud
‎Adevărul îl vom afla
‎Ura nu va câștiga
‎Împreună vom continua
‎Nu mai căuta puterea
‎Nu mai minți ca lucruri să obții ‎E pură ambiție
‎Îți lipsește pasiunea ‎Gata!
‎Nu mai căuta puterea
‎Nu mai minți ca lucruri să obții ‎Aici e locul nostru, să știi
‎De pământul nostru ne vom îngriji
‎- Nu se termină așa ‎- Nu se termină așa
‎Nu ne vor închide gura
‎Nu mai căuta puterea
‎Nu mai minți ca lucruri să obții ‎E pură ambiție
‎Îți lipsește pasiunea ‎Gata!
‎Nu mai căuta puterea
‎Nu mai minți ca lucruri să obții ‎E pură ambiție
‎Îți lipsește pasiunea ‎Gata!
‎Vă mulțumim că sunteți aici, ‎la ceea ce numim „Cerul liber”!
‎Nu plecați! Petrecerea continuă!
‎Cu dans, toasturi și prieteni! ‎Vă mulțumim!
‎Charlie!
‎Mulțumesc pentru invitație. ‎A fost incredibil.
‎Și instrumentele…
‎Tu ai fost fantastic. I-ai hipnotizat.
‎I-am hipnotizat? E de bine sau de rău?
‎De bine.
‎De mult nu m-am mai distrat așa.
‎Când ați început să cântați cu noi,
‎a fost extraordinar, ‎mi-a plăcut la nebunie!
‎- Ai adus telefonul? ‎- Da.
‎Știi de ce? Cred că îmi amintesc parola.
‎Încearcă „3294”!
‎E adresa la care am locuit.
‎Da! Da, bunico!
‎- Grozav! ‎- Ești genială!
‎- Știu. ‎- Te anunț dacă aflu ceva.
‎Juli! Vino, te rog!
‎- Ce e? ‎- E important. Am deblocat mobilul.
‎- Ce ai aflat? ‎- Întâi hai după Steffi!
‎N-am văzut-o. Hai să ne uităm noi!
‎Bine, fie!
‎Uite!
‎„Mă simt extraordinar cu tine.
‎Scuze dacă pare o nebunie,
‎dar uneori îmi imaginez ‎că o să fim împreună multă vreme.”
‎Răspunsul e:
‎„Și eu simt la fel uneori. ‎Suntem nebuni amândoi?”
‎- Înnebunesc și eu. Cine e? ‎- Sunt sigur că nu e tata.
‎Steff, vii puțin?
‎O fi bine să mai citim? ‎Pare ceva foarte intim.
‎Da, dar altfel nu aflăm cine e Ruli.
‎Și tu voiai, ‎ca să îți rezolvi problemele cu Steffi.
‎Ai dreptate. Dar sună cu număr ascuns!
‎M-aș mira să răspundă după atâta timp.
‎Unii păstrează o viață același număr.
‎Să încercăm!
‎Sună aici.
‎Alo?
‎Nu știam că și cânți. Te pricepi la toate.
‎Nu chiar. Dar sunt multe lucruri ‎pe care nu le știi despre mine.
‎E un moment bun ca să le aflu.
‎Mi-e greu să recunosc, ‎dar azi mi-ai dat un sfat bun.
‎Da?
‎Se pare că Luz îți seamănă ‎mai mult decât crezi.
‎Îmi amintesc perfect ‎când am început să te antrenez.
‎Energia și atitudinea ta m-au impresionat.
‎Steff…
‎N-o să te mai rănesc nicicând.
‎E ușor să regreți acum.
‎Totul s-a dus de râpă de când ai plecat. ‎Am făcut o greșeală.
‎Nu exagera! Nu cred că a fost așa de rău.
‎Ai fost cel mai bun lucru din viața mea.
‎Aș vrea să pot da timpul înapoi.
‎Subtitrarea: Liana Oprea