EN NETFLIX-SERIE
Tony, ska du inte säga hej då till Luz?
Hon och jag har en fnurra. Och du ska inte ens tävla.
Jag har inget att göra här.
Varför inte fokusera på framtiden?
Vad menar du?
Efter det här vill jag att vi fortsätter träna.
-Är du säker? -Absolut.
Och du kan inte bara lämna Luz som om du inte bryr dig.
Steffi! Steff.
Tony, vad gör du?
Ska du åka?
Det ska också bort.
De också.
Allt ska bort!
Acacia, pil, poppel…
Cirka 400 träd huggs ner.
Jag ska ge dig ett prisförslag för allt.
Toppen. Ju förr, desto bättre.
-Det tar mindre än en vecka. -Perfekt. Skogen måste bort.
Trettio stugor, sex badtunnor och två pooler.
Den största blir en infinitypool.
Baby.
Nicky, Vicky, Buchi, Mechi!
Hej tjejer. Jag har en uppgift åt er.
Upprepa efter mig: "Vi älskar pooler."
Vi älskar pooler.
Säg det bättre. Vi älskar pooler!
-Vi älskar pooler! -Så ja! Perfekt. Kom.
Baby.
Redo? Tagning!
Vi ska göra en totalrenovering. Vad tycker ni, flickor?
Vi älskar pooler.
Den rustika stilen är ute. Den rustika stilen…
Vänta, bryt.
Föredrar ni italienska eller spanska?
-Italienska. -Spanska.
-Italienska.
Oliver.
Oliver?
Jag vill be om ursäkt. Jag skrattade inte åt dig.
Det är bara det… Ibland skrattar jag…
Jag ska aldrig skratta igen. Men ibland kan jag inte kontrollera det.
Jag bara…
Vi måste färdigställa scenografin och posta några inlägg.
Och rekrytera några frivilliga som vill spela med oss.
-Jag är nervös. -Jag fixar inläggen.
Bra.
Charlie ringer Julián.
Är du här?
Tyvärr är jag det.
Vadå "tyvärr"? Berätta.
Jag är här, men ändå inte.
Varför gjorde jag slut med Steffi?
Du var för "zen" och försatte dig i vän-zonen.
Att vara zen är nog inte förenligt med kärlek.
Låt se…
För några dagar sen fanns det en eld mellan er.
Vad kommer efter eld?
-Rök? -Nej, glöd.
Och om det finns en glöd kan man tända elden igen.
-Men man behöver nåt. Vet du vad? -Papper?
Nej, syre.
Jag ryser av bara tanken på att Julián kan vara vår bror.
-Vill du skippa träningen? -Nej, vi får inte missa en enda dag.
Dessutom är det bra att tänka på annat.
Okej, men lova mig att du är 100% fokuserad på det här.
-Okej. -Bra.
Idag börjar vi som tränare och tävlande. Nu ger vi allt.
Om du ger allt har du inget kvar, Gelén. Passa dig.
Vi får väl se, Natasha.
Lyssna inte på henne. Nu kör vi.
-Ge allt. -Ge allt.
Var lite diskret. Jag ser att du är intresserad av Steffi.
Nej, jag analyserade hennes strategi.
Hördu…
-Jag kom hit för din skull. -Det hoppas jag.
Det här går toppen, okej?
Om hon fortsätter så, vinner Natasha lätt.
Ta inte ut segern i förskott. Hon kanske överraskar.
Jag älskar överraskningar. Särskilt om de kommer från dig.
Jag ska ge dig ett råd. Börja från grunden med Luz.
Hon är inte dålig, men hon måste bli mer konsekvent.
Jag är ledsen för slutet.
-Jag måste… -Slappna av.
Försök att räta ut brädan innan kickern.
-Och dra i handtaget för att rotera. -Okej.
Vi återgår till grunderna.
Perfekt. Det ska jag göra.
-Sa Santi nåt? -Inget viktigt.
Frukosten är mellan 9:00 och 10:30.
För att träna måste ni boka kabeln. Om ni undrar nåt, fråga mig.
-Toppen. Tack, Charlie. -Varsågod.
Vill ni komma upp på scenen på vår show ikväll?
Vi letar efter fler musiker… Det blir kul.
Jag kommer men går inte upp på scenen.
Finns det några musiker här?
-Vi har en show i Waterloop! -Hej!
-Hej, hur mår du? -Läget?
Allt är bra. Emily!
-Hur mår du? -Vi har planer för ikväll.
Vadå för planer?
Jag rekryterar deltagare till kvällens show.
Jag är med. Måste jag göra ett test?
Nej…
-Är du okej? -Ja!
-Hej. -Tony.
-Jag missar tydligen allt roligt. -Vill du delta i showen med oss ikväll?
Okej. Då ses vi på scenen.
Alla är med på glädjetåget! Bra. Nästa stopp, den övergivna teatern.
Ät frukost, tjejer.
Titta. Den här kabelns bana är för kort.
Efter kurvan måste man förbereda sig för kickern.
Du är för sen med kickern, det är problemet.
Du måste svänga tidigare.
Vi måste ha mer kontroll i kurvan, okej?
Är den på?
-Ja, den verkar funka. -Jag vet inte om vi ska kolla den.
Jag vill veta vem som är min pappa.
Det behövs en pinkod.
-Vad kan den vara? -Tja…
Varför de siffrorna?
Det är hennes födelsedag. Men, nej. Jag har ingen aning.
-Försök med vårt. -Okej.
Tjugofemte november…
Nej.
Det måste finnas ett sätt.
Vi kan fråga mormor.
Ja.
-Rita kan hjälpa dig. -Hjälpa oss.
Kan Julián vara vår bror?
Det är landningen vi behöver. Du är duktig.
Självklart.
Du har alltid varit jätteduktig. Utan tvekan.
Men du är mer komplett nu.
Din attityd,
din stil…
Du har till och med elegans.
-Har jag nåt i håret? -Ja.
Natasha, jag skrev en sång åt dig. Får jag sitta?
Självklart.
"Du är den förlorade tjejen Jag har funnit dig
Du har inte märkt Att vi delar samma öde
När jag ser dig bland mina suckar Följer jag dina steg
Längs min väg Sjunger jag och dansar vårt öde"
Tack. Så vackert.
-Poesin är väldigt gullig. -Ja.
-Eller hur? -Ja.
Det är konstigt att du upprepar ödet.
-Ja, men… -Det är vackert, Fer.
Jättegulligt. Tack.
Jag har sökt dig. Jag vill att vi ska bli sams.
-Jag saknar dig. -Jag saknar dig också.
Fer insåg sitt värde och behöver inte dig längre.
Vi ska presentera tillsammans i New Waves, visst?
Följ med mig till Waterloop. Vi är ju Monzo-tvillingarna.
-Du kan väl komma till New Waves? -Ja, kom hit. Det är toppen här.
-Hon manipulerar dig. Märker du inte det? -Säg inte så om henne.
Svik inte dina vänner för henne.
Hon är viktig för mig. Du är svartsjuk.
Hördu…
Jag menar inget illa, men gör det här dig glad?
Jag blir glad när jag vinner tävlingen
och ingen tvivlar på att jag är bättre än Steffi.
Hon tävlar nog när hon inser att Gelén är långt under min nivå.
Steffi…
Jag vill ge oss en andra chans.
Jag hade fel.
Vi borde inte ha gjort slut.
Jag vet inte…
Just då…
…trodde att det var bäst så, men…
…direkt efteråt…
…ångrade jag det.
Vi försöker igen.
Kom igen, Charlie.
-Skratta inte. -Nej…
Det var inte syret jag menade. Det måste vara mer subtilt.
Om du kväver elden så släcks den.
Mer subtilt, hur?
Jag vet inte.
Talet behöver inte vara så formellt.
Ni är inte i en såpopera, eller hur?
Du ringer för att du vill ha receptet på tårtan, va?
Mormor, lägg av. Nej.
Jag behöver pinkoden till mammas mobil. Känner du till det?
Jag måste erkänna att jag såg det i ögonvrån,
men jag vet inte pinkoden exakt.
Du kanske kan pröva med telefonnumret till vårt hus?
Noll, ett, noll, tre.
-Nej, inte det. -Då vet jag inte.
Det var länge sen.
Hör av dig om du kommer på nåt, okej? Hej då.
-Hur mår du? -Jag har mått bättre.
-Syftar du på dagens träning? -Ja.
Det var inte så illa, såg jag.
Jag är inte tillräckligt duktig för tävlingen.
Jag borde kanske ha börjat med nåt mindre.
Luz, jag tror på dig.
Men du måste tro på dig själv.
Tack, Ron.
Steffi, är allt bra?
Ja, hur så?
Jag har tänkt hela tiden, och jag har nåt att säga.
-Har du tänkt? -Ärligt talat så har jag inte haft tid.
Men det är nog bra att vi gjorde slut.
Det hjälper oss att tänka klart.
Hej.
Vad har hänt?
Inget.
Steffi.
Hon ignorerar mig.
Jag vet…
…att hon behöver utrymme, men jag förstår inte varför.
Slappna av.
Det är inte så lätt. Tro mig, hon har sina skäl.
Jag vet varför hon beter sig så.
Vad är grejen med din pappa, din farbror och min mamma?
De var väl vänner.
Bara vänner?
Vänta.
Menar du att din mamma och Augusto…
Eller min pappa och din mamma…
Nej, de var bara vänner.
Dessutom var de unga.
Det är som om mina barn om 20 år
skulle få veta att vi kysstes när vi var unga. Det är inget märkvärdigt.
Ja, jag fattar, men…
Ron kanske inte är min och Steffis pappa.
Det kan vara Augusto… eller din pappa.
Va?
Att vi är syskon?
Är du galen? Det är omöjligt. Ron då?
Vi är inte säkra, men…
Så Steffi beter sig konstigt på grund av det här?
Ja. Kanske.
Luz, kan vi prata?
-Varför är du så kort mot mig? -Du var på väg utan att säga hej då.
Lyckligtvis övertygade Leonor dig att stanna.
Det var inte så.
Steffi övertygade mig att stanna.
Hon fick mig att inse
att jag det skulle ta mig bort från det viktiga.
Jaså?
Och vad är det?
Du.
Det var därför jag inte sa hej då. Om jag pratade med dig skulle jag stanna.
Det låter bra. Men jag tror att du stannade för Leonors skull.
Leonor var en professionell utmaning. Det förnekar jag inte.
-Och Steffi tävlar inte. -Men du ville inte träna mig.
Är jag inte en utmaning?
Jag kan inte träna dig.
Jag har andra känslor för dig som jag inte vill förstöra.
Förlåt om jag fick dig att må dåligt. Det ville jag inte.
Kan vi börja om?
Det är alltid ett nöje att göra affärer med dig, Oliver Ross.
Bryt.
Jag gillar inte bakgrunden. Vi går hit.
Vi måste hitta nåt annorlunda med mer glitter och mer glamour.
Där. Perfekt.
Prata inte den här gången. Bara le.
Redo?
Tagning!
När du lämnat ett prisförslag för att kapa träden
pratar jag med syrran, sen börjar vi.
Bryt. Jättebra! Tack, du kan gå.
Baby, fortsätt filma.
Tjejer, ni var jättebra!
-En show! -I en återvunnen teater.
-I Waterloop. -Får vi gå?
-Snälla! -Snälla!
En show i Waterloop?
Vad är det här?
-Välkomna! -Hej.
Kom in. Sitt var ni vill.
-Kom in. -Välkomna.
Leonor! Du är VIP. Du vill väl ha hela upplevelsen?
-Ja. -Vi går till scenen.
-Mormor! Vad kul att du kom. -Hej.
-Självklart kom jag.
Jag får inte missa mina tjejers show.
God kväll.
-God kväll. -Jag heter Ron Navarro.
-Trevligt att träffas. -Trevligt.
Ja, mamma. Det är han!
Äntligen.
Vi går väl in?
Ja, gå in.
Mormor, tar du min ryggsäck medan jag är på scenen?
Självklart. Jag tar den åt dig.
Tack för att ni kom till Cielo under himlen.
För att komma igång behöver vi lite hjälp av er.
Såhär gör vi, okej?
Högre.
Bra.
-Luz påminner mig om dig. -Hon är mer mogen än jag i den åldern.
Du är för hård mot dig själv.
Ja, kanske.
Jag är glad att vi är här. Flickorna behöver oss tillsammans.
Särskilt eftersom de inte upplevde det förut.
Ja.
Din mamma tog det bra, va?
Inte riktigt. Hon var ganska arg för att jag inte hade berättat.
Ni är en fantastisk publik.
Vi hittade den övergivna teatern som blivit en soptipp,
och vi återställde den.
För det är bättre att växa och förnya oss själva.
Nästa låt handlar om det.
Om att stå emot och förnya sig själv.
Exklusivt för Cielo under himlen,
"Vågor".
Sluta ljuga för att få saker Det är bara en längtan
Tack för att ni kom hit till stället vi kallar Cielo under himlen.
Stanna kvar, för festen fortsätter med dans, skålande och vänner.
Tack!
Charlie!
Tack för att du bjöd in mig. Det var fantastiskt. Och instrumenten…
Och du var så bra. Publiken är hypnotiserad.
Hypnotiserad. Är det bra eller dåligt?
Det är bra.
Det var länge sen jag hade så kul.
När ni gjorde musik med oss,
det var otroligt. Jag älskade det.
-Har du mobilen med dig? -Ja.
Vet du vad?
Jag tror jag minns lösenordet.
Testa "3294".
Det är adressen vi bodde på.
Ja! Ja, mormor!
-Vad bra. -Du är ett geni.
-Jag vet. -Jag berättar om jag hittar nåt.
Juli, kan du komma?
-Vad är det? -Jag låste upp telefonen.
-Vad hittade du? -Först ska vi hitta Steffi.
Jag har inte sett henne. Vi kollar själva.
Okej då.
Här är det.
"Jag älskar att umgås med dig. Förlåt om det låter galet,
men ibland tror jag att vi ska vara tillsammans länge."
Och svaret är:
"Ibland känner jag likadant. Är vi båda galna?"
-De gör mig galen. Vem är det? -Det är nog inte min pappa.
Steff, har du ett ögonblick?
Ska vi verkligen fortsätta läsa? Det är privat.
Men det är enda sättet att få veta vem Ruli är.
Och du vill väl göra det här för att lösa saker med Steffi?
Du har rätt. Men blockera numret innan du ringer.
Ingen lär svara efter så många år.
Vissa har samma nummer hela livet.
Vi testar.
Det ringer här.
Hallå?
Jag visste inte att du också sjunger. Du gör allt rätt.
Inte allt. Men det finns mycket du inte vet om mig.
Jag vill gärna veta mer.
-Du gav mig faktiskt goda råd idag. -Jaså?
Jag tror att Luz är mer lik dig än du tror.
Jag minns väl när du skulle träna första gången.
Din energi och närvaro gjorde intryck på mig.
Steff…
Jag skulle inte såra dig igen.
Det är lätt att ångra det nu.
Allt blev sämre när du gav dig av.
Jag gjorde ett misstag.
Överdriv inte. Jag tror inte att allt gick så illa.
Du är det bästa som har hänt mig.
Jag skulle vilja vrida tillbaka tiden.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt