SERIÁL NETFLIX
- Chci, abychom byli spolu. - Ne, to nejde.
Proč ne?
Necítíš to taky tak?
Chci, abychom byli spolu.
Necítíš to taky tak?
Včera mi Santi dal pusu.
No, líbali jsme se.
Kam tím míříš?
A co Julián?
Já nevím.
Nemám v tom jasno.
Nemůžu se dočkat, až to skončí.
Zatrénujeme?
- Možná mi to pomůže vyčistit mysl. - Souhlasím.
Ale buď opatrná. Nechci, aby ses kvůli Santimu zas trápila jako dřív,
ani abys ubližovala Juliánovi.
Jo, máš pravdu.
Nechci nikomu ublížit.
…sedm a pojďme. Chci to vidět!
A nahoru!
Do toho.
Tady jsi! Hledám tě. Musíme trénovat, máme zpoždění.
Nač ten spěch? Klídek. Podívej se na sebe.
Dej si oraz.
- Nechceš trénovat? - Dneska si beru volno.
To je ono! Pojďte!
- Jak se máš? - Fajn. Roztočíme to.
Jasně. Jak se máte, zlatíčka?
Prosím tě, Natasho. Den volna?
Santi, řešíme tu i jiné věci. Běž a…
Najdi si nějakou zábavu. Doposud jsi to zatím zvládal na jedničku.
Fajn. Tak teda den volna.
Uno, due… Uno, due, tre, quattro.
- Jo! - To je ono! Otočka!
Dobrá práce, týme!
Procvičíme si ten skok ve vzduchu, který ti tak jde.
Můžeme to zkusit ještě agresivněji, abys vyletěla výš.
Takovým prvkem získáš výhodu.
Já ani Natasha prvky ve vzduchu neumíme.
Vážně ne?
Ne. Jednou jsem při tom měla ošklivý pád.
Stejně mi vždycky připadaly složité.
Když je dělám, nevypadá to přirozeně.
- Tvoje jsou ale plynulé a přirozené. - Díky.
Stačí, když se budeš soustředit.
- Zkusíme to? - Jasně.
Být nejlepší,
musíš se snažit být nejlepší.
Není cesty bez cíle.
Říká se, že když se objevíš, nikdy se nezastavíš.
Abrakadabra!
Kouzlo se skrývá ve vodě.
Můžeš být, musíš být.
Jsi silnější,
odlišný.
Je to jedinečné a úžasné, Wonder.
Včera už se mi nechtělo tančit, ale s tímhle…
Wonder, jsi skvělá.
Bylo to úžasné, holky! Výborně!
Skvělé číslo, Wonder.
Můj osobní diamante.
Jdeme na to znova. Pět, šest, sedm, osm.
Musíš se snažit být nejlepší.
Není cesty bez cíle.
Jak pokračuje telenovela se Steffi?
Objevil jsi kyslík?
Ani moc ne.
Steffi a Luz si myslí, že by mohly být Augustovy dcery. Moje sestřenice.
Cože?
- Steffina máma? - Ne tak nahlas.
- Jejich máma s Augustem? - Já nevím. Je to nějaké podezřelé.
A co tenhle?
Pořád přemýšlím.
O čem?
O tom včerejšku. Neprobereme to?
Dneska ne.
Fajn.
Kdybys potřebovala povzbudit, nebo s něčím pomoct,
tak dej vědět.
Můžeš na chvilku?
O samotě.
V pohodě.
Když bude třeba, najdi se mě.
Co s ním máš?
Proč se ptáš?
Chováš se ke mně tak, protože si myslíš, že můžeme být sourozenci?
Jde o hodně věcí.
Jde o něj.
Steffi.
Mrzí mě, co jsem řekl.
Chybíš mi.
Pořád to beru tak, že potřebuju pauzu, jak jsme si řekli.
Dobře.
Luz.
Zkus to vzít po tom madlu.
Luz, řekla jsem madlo! Posloucháš mě?
Nezapomeň ke konci na pořádné snížení,
ať vyvýšíš zadní hranu prkna.
Co to do tebe vjelo? Posloucháš mě?
- Luz. - Ano.
Neposloucháš moje pokyny.
Řekla jsem po madlu a ty jedeš středem.
To je pro mě jednodušší.
Ani jsi neposlechla pokyny ohledně toho prvku.
Chci, abys dávala pozor na to, co říkám.
- A důvěřovala trenérce. - Proč myslíš, že ti nedůvěřuju?
Dělám, co můžu.
Promiň, že nejsem profík, jakého by sis přála.
- Co ti je? - Nic.
Když mě nebudeš poslouchat, nejsem schopná ti pomoct.
Želé není moc trpělivá.
Kde je Natasha?
- Nemáš trénovat wakeboardistku? - Máme den volna.
Vidím, že se Steff trápí.
Mohl bych dát Luz pár lekcí, aby se něco naučila.
My tě tady nepotřebujeme.
Dělá spoustu chyb.
A Steff jí v tom nepomůže.
Říkáš to, jako bys ty mohl.
Víc než ona určitě.
Je vidět, že nemá moc dobré období.
Podle mě odvádí skvělou práci. Luz je každým dnem lepší.
Když myslíš.
Jak je? Všechno v pohodě?
Ani ne.
Nic se mi nedaří.
No a co s tím?
Nevím.
Myslím, že je zablokovaná.
Možná je pod tlakem.
Nebo seš pro ni možná moc blízká, než abys ji mohla trénovat.
A co mám dělat?
Na tvém místě
bych ji netrénoval.
To jí neudělám.
Mícháte do tréninku osobní věci a emoce.
Třeba sebe a Santiaga.
Nebo Luz a mě.
Když jsou v tom emoce…
- Je lepší se na to vykašlat. - Přesně.
Díky, že za námi stojíš.
Proto tě tu potřebuju.
Promluvím s Luz.
- Asi vím, jak ti pomoct. - Super.
Uvidíme se později?
Steff, nějak nerozumím tvým signálům.
Včera mi přišlo, že jsme na stejné vlně.
Je toho na mě moc.
Potřebuju prostor, abych si ujasnila, co chci.
Chci se soustředím na Cielo.
Na divadlo, rodinu a nekazit si vztah se ségrou.
A navíc.
Po tom všem je pro mě těžké ti věřit.
Tak fajn.
Prostor.
Mám pocit, že jsem v takové situaci byl,
a vím, jak končí.
Ale když chceš prostor, máš ho mít.
- Díky. - Díky.
Dobré výsledky, holky. Válíte. Jsem na vás moc pyšný.
Před příštím Moomba Masters musíme zahájit předsezónou.
Žádné příště už nebude.
S Natashou jsme se dohodli, že když spolu chodíme,
už bychom neměli tvořit tým.
Cože?
Najdeme si jiného trenéra.
Ahoj.
Můžu?
Zaslechl jsem tvou hádku se Steffi.
Jsem ti k dispozici.
Málem jsi odešel a teď jsi první, kdo nabízí pomoc.
- To už jsme probírali. - No a?
Diskuse končí, když to ty řekneš?
Ne. Tak to není.
Jen ti chci pomoct.
Já vím. Tak promiň.
Nevím, zda s tímhle pomůžeš.
No…
Podle mě by tě neměla trénovat Steffi.
A já tvůj trenér taky být nemůžu.
Najdi si někoho jiného.
Můžeme to promyslet spolu.
Bude to lepší pro vás pro obě.
Nadešel čas přijmout,
co už je pryč.
Čeká nás cesta daleká,
každý krok bude zkouškou.
I když to není totéž, jsem s tebou.
Nenechám tě padnout.
Hezký.
- Zní to úžasně. - Díky, Leonor.
- Pěkně se to vyvíjí. - To je jen začátek.
- Zkoušíme nové zvuky. - Rozhodně.
Neuděláme Open Sky 2.0?
Zařadíme nové tóny, přidáme zvuky plechovek, refrén.
Zkusíme to.
Dva, tři, teď.
Tanči.
Tanči na obloze.
Vezmi,
vezmi si křídlo.
Zakřič do větru,
co si myslíš.
Tanči.
Tanči na obloze.
Vezmi,
vezmi si křídlo.
Nový den,
nový začátek.
Jsme kamarádi.
- Jsi génius, Juli. - Líbilo se mi to.
- Co to je? - Co jako?
- Jde to odtamtud. - Uvidíme.
Tohle nemůžete. Řeknu to šéfovi.
Co se děje?
Oliver a Natasha nařídili rozebrat divadlo.
Ne! Počkejte!
Můžeme se bránit?
Je to dřevařská firma. Vezmou nám všechno.
Ne. Musíme něco udělat.
Rozebíráme divadlo.
Kdy máme začít s druhou fází kácení?
Druhá fáze.
To se mi moc líbí.
Fajn.
Druhá fáze schválena.
Les Ciela Grande je váš.
Jasně.
Druhá fáze schválena. Opakuji, druhá fáze schválena.
- Co zase blázníte? - Tak za prvé, dobré ráno.
- Proč rozebíráte divadlo? - Tomu ty říkáš divadlo?
Takový termín je dost přifouknutý.
- Proč to děláte? - Chceme to místo uklidit.
- Nevypadá to líp? - Zničit Cielo vám je málo?
Už vás mám plný zuby. Proč odsud nevypadnete?
Jsi směšná. Pletu se ti já do tvých věcí?
- Kam míříš? - Viděla jsem tě líbat se se Santim.
- Nemůžeme nečinně přihlížet. - Jistěže ne. Ale co s tím provedeme?
Tichý protest. Přestaneme dělat. To je vše.
- V jednu chvíli začnou naslouchat. - Jaký je cíl?
Chceme zpátky divadlo.
Nemůžou ho rozebrat a odnést všechno dřevo.
Viděl jsi kanál Zachraňte Cielo? Fanynky jsou fakt naštvaný.
To je ono. Dej řeč se svým bráchou a všechno to nasdílej.
Musí poznat, že se chovají špatně.
S bráchou mi to neklape. Neodpovídá mi na esemesky.
Víš co? Mohli bychom něco udělat i my.
Trochu povyku.
Páni, choreograf Oliver Ross.
Dobrá práce, Wondi. To je ségra. Jak se mají má oblíbená dvojčata?
Že je pozdravuju.
Matrix, máme tě rádi. Pozdravuj Nodu.
Juan zase chodí na hodiny zumby.
Ale teď tu není. Řeknu mu, aby se ti ozval.
No jo. Proč na kanál nepřidáváte příspěvky? Chybí mi to.
Máme problém se softwarem.
Co se stalo?
Matrixi, mám problémy s připojením. Nevidím tě…
To je divný.
Zamrzla jsi. Ale pozadí se hýbe?
Musíš tam dát nějaký příspěvek.
To nehrozí. Juan už oficiálně není můj bratr.
Těžko uvěřit tomu, co se děje.
Včera Open Air. Dneska ztrácíme divadlo.
Augusto říkal, že promluví s dřevařstvím. Znají ho.
Jsou místní. Možná to pomůže.
Taky jsem na účet Zachraňte Cielo nasdílel pár storýček.
Jasně, ale zachránit Cielo se zdá být nemožné.
K tomu Rulimu.
Myslela jsem si,
že je tvůj táta, ale spíš to bude Augusto.
Když zvedl ten telefon,
musí to být on.
Co se mezi nimi stalo?
Třeba babička přehání.
Vždycky to byli hodně dobří kamarádi.
V té zprávě stálo „být spolu“.
To ale můžou být i přátelé, ne?
Jako my dva?
Tak se ho zeptáme.
Hned?
- Jak to nadhodíme? - No, zeptáme se.
Je tu ale tvoje máma.
Pojď.
- Jak je, Augusto? - Strýčku.
Promluvím si s lidmi na pile.
Probírali jsme s tvojí mámou možnosti.
V Cielo jsme zažili těžké časy.
Spousta věcí, ale nic ve srovnání s tímhle.
Umím si představit.
- Jste tu odjakživa. - Jo.
Augusto, zamiloval ses někdy?
Samozřejmě.
- Proč se ptáš? - Prostě mě to napadlo.
- Představuju si, že jsem na ostrově… - Do koho ses zamiloval?
Ne každý může žít na izolovaném místě, jako je tenhle.
Zamiloval jsem se ale jen do jedné nebo dvou holek.
Jedna z nich
byla výjimečná a často jezdila na Cielo Grande.
A dál?
No, někdy chce jeden něco a ten druhý zase něco jiného.
Není to ničí vina.
A s mámou?
Došlo mezi vámi
k něčemu?
- Ne. Co tím myslíš? - Já nevím. Ne?
Ne.
A Ruli?
Nejsi to ty?
Hlasitěji! A ještě víc!
To je ono!
Jen do toho. Hezky od podlahy. Pojďte.
Ruce nahoru.
Šest, sedm. Dobře.
- Proč jsi mě volala? - Ahoj. Jak se máš?
Já skvěle. Naštěstí.
Juliáne, potřebuju tvou pomoc.
Přemýšlela jsem o tom, že bychom přidali někoho místního.
Mám s hotelem velké plány.
Potřebuju někoho, kdo zná ducha Ciela Grande jako ty.
Ducha Ciela Grande.
K čemu to chceš? Abyste ho zničili rychleji?
Zatím se vám to daří.
- Juliáne. - Co proti nám máš?
Proč všechno ničíte?
Tohle kvůli rivalitě se Steffi dělat nemůžeš.
Už mě nebaví být ta špatná.
Steffi je pořád hrdinka a já ničema.
- Jsou věci, které o ní nevíš. - Co třeba?
Vážně to chceš vědět?
Všechno není jen černobílé.
Steffi myslí jen na sebe a ubližuje okolí.
Přestože říká, že to tak nemyslí,
že jí to mrzí.
Jaký je v tom rozdíl?
Mezi omluvou a přiznáním chyb je velký rozdíl.
Víš co, Juliáne? Ty mě neposloucháš.
Bývaly jsme se Steffi kámošky.
Opravdové.
Věděla, že se mi Santi líbí, ale bylo jí to jedno.
Stejně s ním začala chodit.
Nepřekvapilo by mě, kdyby to bylo naopak.
Vážně si myslíš, že je tak dobrá?
Víš, že se včera líbala se Santim?
Nebyla to jen pusa.
Cynthie.
Luz a Julián se mě ptali na divné věci.
- Divné? - Jo.
Nejdřív mi ukázali fotku nás a mého bráchy.
- Pak se ptali, jestli jsem Ruli. - Ruli?
- Ruli jsem ti říkávala já. - To vím.
Šokovalo mě to.
- Co jsi jim řekl? - Nic.
Nechápu, proč je to zajímá.
- Myslel jsem, žes jim to řekla. - Ne.
Byly by z toho strašně zmatené.
Nic jsem Luz ani Steffi neřekla.
Ale vím, odkud vítr vane.
Luz, omlouvám se.
Chovala jsem se blbě.
Taky na tom mám svůj podíl.
Vím, že jsi do toho dala maximum.
Možná je toho na nás moc.
Asi jo.
Mluvila jsem s Tonym a říkal,
že když jsou v tom emoce…
Je lepší se na to vykašlat.
Přesně tak.
Měl by tě trénovat Julián.
Znáte se dlouho a rozumíte si.
Možná ano.
Mluvila jsi s ním?
Víš přece,
že jste si dřív taky rozuměli.
Augusto, jsme tady.
Byl jsem na pile.
Nenesu dobré zprávy. Divadlo je pouhý začátek.
- Chtějí pokácet celé Cielo Grande. - Cože?
Zítra pokácejí víc než půlku lesa.
To je ta jejich představa renovace?
- Tak to ne. - Zničí celý ekosystém.
Je to horší, než jsme čekali.
Musíme to oznámit. Teď, nebo nikdy. Je třeba zakročit.
- Pomůžeme vám. - Cokoliv bude potřeba.
- Můžou tohle dělat bez tvého svolení? - Jo, mají většinu.
Ale můžeme vyvolat rozruch,
obvolat novináře a zatlačit na ně.
Jo, přesně to musíme. Pojďte hned do Ciela.
Takhle to dál nejde. Pojďte.
- Kdo z vás jde? - Pojďte.
Něco musíme udělat.
Jo, ale chce to jednat chytře, přijít na co nejlepší způsob.
- Vezmeš to, Juane? - Jo, odneseme to na loď.
Super. Leonor.
- S čím můžu pomoct? - Luz.
- Vezmi tohle. - Jasně.
Natasha je hrozná. Nejdřív přivede Santiho. A teď tohle.
Řekla mi, že ses po té show líbala se Santiagem.
Je to tak.
Líbali jsme se.
Promiň.
Byla to chyba.
Nechtěla jsem.
Teď je vážně po všem.
Je to definitivní.
Jedeme!
Co to je?
Taky to slyšíš?
Odkud to přichází?
Jedeme!
Kde to je?
Stopněte to, holky.
Poslouchej.
Tímhle směrem.
A jedeme!
Neprojdete.
Uvolněte ten kanál. Narušujete nám práce.
Máme příkaz pohnout se vpřed.
Překlad titulků: Michal Pokorny