A NETFLIX SOROZATA
Nem értem, hogy a nagyszüleid
miért titkolták el, hogy apád itt találkozott anyáddal.
Biztos van még valami.
Anyám nem is szerepel a nyilvántartásban.
Ezt mondtam is neked.
Apámnak viszonya volt
anyukáddal.
Aztán…
az apád…
- Szerinted testvérek vagyunk? - Luz!
Ugyanolyan az anyajegyünk.
Szerintem ez nem véletlen.
Mi az?
Nem is lenne olyan rossz.
Ha tesók lennénk?
Akkor szerinted
Paula emiatt írta neked
ezt a levelet?
Ha többet tudott, előbb is szólhatott volna.
Talán nem tudott többet.
Azt tudta, hogy apám és a nagyiék titkoltak valamit,
de nem tudta, hogy mit.
Nagyon késő van.
És te gyenge vagy. Aludni kéne.
Aludni?
Fura. Nem is tudom, azt hogy kell.
Aludj!
Pihenned kell. Meglátod, holnap sokkal jobban leszel,
és minden tisztázódik.
Kösz.
A motorok dübörögnek A kormánykerék egy dalt nyikorog
A szél az arcomba csap, de nem baj
Az emlékbe kapaszkodom A gyönyörű napsugárba
Napsugár
Tüzes szépség
A természete
Tüzes szépség
Átvágok a hullámokon
Ez az erősségem
Tüzes szépség
Nati, ez szuper!
Igen, a vége pedig különleges lett.
- Egy slágerkészítő gép vagy. - Közösen csináltuk.
Igen!
Mit gondol, doktornő?
Hogy sokkal jobban vagy, Steffi.
Ami azt illeti, jók a reflexeid.
Szinte már semmi bajod nincs.
Klassz! Akkor mehetünk edzeni?
Ne olyan gyorsan! Még nem fejeztem be. Lássuk!
Emlékszel, mit csináltál az esés előtt?
Nem igazán.
Igazából semmi nem rémlik.
Még az edzésre sem emlékszem.
Jól van. Nem ritka, hogy ha valaki beveri a fejét,
nem emlékszik rá, mi történt előtte.
- Akkor nincs jobban? - De, igen.
De ma még pihennie kell.
És ha minden fájdalma megszűnik,
akkor majd visszatérhet a sportoláshoz.
- Klassz! Akkor reggelizzünk! - Remek!
Egy jó reggeli a legjobb orvosság.
- Elkísérlek. - Rendben.
Legalább Steffi most már jól van.
Igen, ez jó hír.
Tehát ma kimarad az edzés.
Most jut eszembe, hogy van még valami a tarsolyunkban.
- A tarsolyunkban? - Nos, a drón.
Ian drónja. Steffi nem ismeri a Canal del Nortét.
Felvehetnénk,
hogy a verseny előtt megnézze, milyen.
Igen, ez jó.
Nincs sok lehetőségünk.
Te vigyázz Steffire, én beszélek Iannel!
Rendben.
Ezt nézzétek!
Meg akartam mutatni, mielőtt elfelejtem.
- Klassz, nem? - Nagyon jó.
Velünk is ugyanaz történt
Túl sokat vártunk
Tőled sok mindent akarok
Nem tudom. Valami vicces hiányzik belőle.
Igen? Talán. Nézd!
Nati!
- Mondd, hogy „barátzóna” egymás után! - Jó.
Barátzóna.
- Barátzóna. - Ez az!
- Min nevetsz? - Nézd az ajkad!
Barátzóna.
- Klassz! - Aha.
Adjunk hozzá pillangókat! Imádom őket!
Pillangók repüljenek a folyóban?
Igen. Te cápákat tettél bele, én pillangókat akarok.
Jó, akkor tegyünk bele pingvint is!
- Julián! - Nem?
De tényleg. Miért lehet benne cápa,
és pillangó miért nem?
Nati, ne légy ilyen érzékeny!
Nem. Lehet, hogy érzékeny vagyok,
de te egy bumburnyák vagy, aki nem hallgat senkire.
- Bumbur...? - „Bumburnyák.”
Két választásod van.
Egy, nem szerzel pontot.
Kettő, lassan és nehezen érted meg a dolgokat.
- Szerintem az utóbbit válaszd! - Kösz, Julián. Kösz.
Amúgy meg, ne vitázz írókkal, mert nem számít, igazad van-e,
úgyis olyan szót vágnak hozzád, amit nem ismersz.
Nézd a jó oldalát!
Kiléptél Nati barátzónájából.
És bekerültél a semmi-zónába.
Barátzóna
Muszáj ezt csinálnunk?
Az ikrekkel kéne együttműködnöm.
Nyugalom, Influenszer uraság!
Ha visszaértünk, még lesz arra is időd.
Mi fontosabb, mint segíteni a nővérednek?
- A követőimmel foglalkozni. - Azok jönnek és mennek.
De nővéred csak egy van.
Kár, hogy nincs kettő!
Jól van. Ne okoskodj!
A nővéred kihagyja a mai edzést, amit valahogy pótolnunk kell.
Csak így tudunk felzárkózni Natashához.
Szerintem túlságosan le vagytok maradva.
Itt vagyunk Tonyval, Steffi Navarro edzőjével
aki felvilágosított minket a helyzetről.
Azt mondja, Steffi nagyon maga alatt van.
Az egész csapat nevében reméljük, hogy hamarosan jobban lesz.
Az öccse is itt van, Ian.
Mennyire depressziós Steffi?
Nem értem, hogy lehetsz ilyen szemét.
Hallottam, hogy nem emlékszik semmire.
Ha segítség kell neki a wakeboardban,
számíthattok rám.
Mi már jártunk a Canal del Nortén.
Ma a Correntoso folyón edzünk.
Ti még csak most kezditek.
Sajnálom, hogy alig van esélyetek.
Gondoljuk át, mit tudunk!
Paula írt neked egy levelet,
miszerint titkot őriz a Cielo Grande.
Ron, az apád,
azt mondta, találkozott Lynnel,
az anyukáddal, itt a Cielóban,
és a nagy titok az, hogy a nagyszüleid mást meséltek.
De ez nem tűnik igaznak, mert tudomásunk szerint
Lyn sosem járt a Cielo Grandéban.
Talán ellenőriznünk kéne, hogy tényleg nem járt-e itt.
De ez már bizonyos.
Itt van a nyilvántartás.
Ez az?
- Igen. - Titkosított.
Igen, innen nem tudjuk megnyitni.
Csak a hotel számítógépéről lehet.
Talán a nagyszüleid vagy valaki más kitörölte Lynt.
De ha ki is törölték, a tartalék vendégkönyvben benne kell lennie.
Menjünk?
Keress rá Ordóñezre!
Francisco Ordóñez, Sebastián, Miguel, de Lyn nincs.
Ki az én kis méhecském?
- Nézd, mit hoztam neked. Frufrut. - Bocs, de most ne!
Nem tehetem. Bocs.
Látom, zavarlak.
Inkább macska vagy, mint méhecske. Pá!
Megerősítve. Lyn Ordóñez nincs sehol.
Sosem járt a Cielo Grandéban.
De léteznie kell. Különben nem lennék itt.
Nyilván. Lehetetlen.
Bemegyünk a városba. Noda, a kocsid a kikötőben van?
Aha. Most?
- Most! - Az lehetetlen.
Nem hagyhatom itt a recepciót.
Ez vészhelyzet. Beszélnünk kell az anyámmal.
Tíz perc múlva a mólón! Menjünk, Steffi!
Nem.
A madár elhagyja a fészket. Ismétlem, a madár elhagyja a fészket.
Hadd segítsek, Nati!
- Arra gondoltam… - Nem kell. Boldogulok.
Tudom, Nati. Csak segíteni akartam neked.
Gyerünk!
Lehet, hogy kicsit durva voltam. Nem akartam.
- Nem, én voltam „bumburnya”. - Bumburnyák.
Igen. És még sok más. Bocsánat, Nati!
A lényeg, hogy kibékültünk. Kibékültünk, ugye?
Így máris jobb. Yes!
Tudtam, hogy nem bánod, ha nem lesznek pillangók…
Nem lesznek? Én azt hittem, berakjuk őket.
Nem.
Nem, Nati. Azért küldtem a mémet, hogy lásd, milyen ronda lenne.
Rendben.
Akkor mégsem békültünk ki, Carlos.
Mi a terv? Mit mondjunk neki?
Ez egy kényes téma.
Mi lenne, ha azt mondanánk,
hogy féltestvérek vagyunk,
és hátha tud valamilyen infóval szolgálni.
Csak így kimondjuk?
Talán jobb lenne lassan közelíteni, és megnézni, ő mit mond.
Jó, akkor ne kérdezzünk rá egyből az érkezés után!
Te csak kövess! Tudom, mi a teendő.
Amikor rákérdezek apámra, mindig leállít.
„Sosem akart téged.”
„Nem normális. Ne pazarold rá az időd!”
„Tégy úgy, mintha nem létezne!”
Most már tudom, miért.
Izgulok.
Én is.
Alig hiszem el, hogy testvérek vagyunk.
Én pedig, hogy apa megcsalta anyámat a tiéddel.
Itt történt Steffi balesete?
Nem értem, mi történt.
Itt nem olyanok a körülmények, mint a Canal del Nortén.
Szűkebb, és nagyobb a szél.
Lehet, hogy sok volt a hullám.
Szerintem új stratégia kéne.
Szerintem nem annyira bonyolult.
Nem értem, mi történhetett.
Többet vártam tőle.
Ha lenne egy nővérem, anya már régen elmondta volna.
Nem értem az egészet.
Apa pedig elmondta volna, hogy itt ismerkedtek meg anyával,
de hát ez van.
Mintha álmodnék.
A lényeg, hogy együtt vagyunk.
Ez igaz.
Ő az anyukád?
Igen.
Szép.
Gyönyörű az otthonod.
- Kösz. - Tetszik.
Luz, gyere ide!
Rólam is van pont egy ilyen kép.
- Komolyan? - Várj! Azt hiszem, itt van.
Ugyanolyan.
Tudom, hogy nem hiszed,
de úgy érzem, már jártam itt.
Ez a hely emlékeztet valamire.
Nem tudom. Lehet, hogy csak beképzelem.
Főnök, figyelem! Mókus a vörös zónában! Nagyon vörös!
Várom az utasításokat.
Itt jó?
Igen, itt jó.
Steffi nem tudott gyakorolni ezen a helyen.
Nem ismeri sem a folyót, sem a körülményeket.
Legalább egy videót készítsünk a pályáról, hogy el tudja képzelni!
Rendben.
Remélem, sikerül felzárkóznotok.
A drónoddal követni kéne a hullámot.
- Ha készen állsz, irányítalak. - Könnyűnek tűnik.
Legalábbis a drónnal.
Rendben.
Ideális esetben Steffi szemszögéből kéne a felvételt elkészítenünk,
hogy úgy lássa a pályát, mintha itt lenne.
- Mehet? - Igen.
Gyerünk, Pedro! Rajta!
Ez a negyedik születésnapom. Egy csatot kaptam, imádtam.
Azt gondoltam…
- Hogy milyen menő vagy. - Igen.
Itt vagyok a nagynénémmel, és itt Rulival.
- Szia! - Luz!
- Szia, anya! - Micsoda meglepetés!
- Szia! - Szia!
- Jól vagy? - Igen, minden rendben. Semmi baj.
Akkor jó.
Ő Steffi, a barátom a Cielo Grandéból.
- Szia! - Szia, Steffi!
- Üdv nálunk! - Köszönöm.
Annyira jó látni!
Esztek valamit?
- Igen. - Akkor gyertek!
Ezer lépésnyire vagyok
Nem tehetek róla
A félelem eluralkodik Ismét elölről kezdem
És aztán elsétálok, de próbálkozom
Mert fáj a szívem
Ezer lépésnyire és fájdalomban
Őrzök egy titkot
Megtartom…
Bocs. Nem jön az ihlet.
Nati, ez szuper volt.
Nem folytathatnánk később?
Igen, amikor neked jó, ez a te dalod.
- Szükségünk van rád. - Kösz.
Legalább valaki megbecsül.
Nati, ki mondta, hogy én nem becsüllek?
Attól még, hogy a pillangós ötleted nem tetszik, még becsüllek.
Ezt a dalt még gyakorolni kell, ez minden.
- Veszekedéssel csak az idő megy. - Ez igaz.
Itt csak egy ember vesztegeti az időt.
Rendben.
Ha nincs szükség rám, csak szólj! Elmegyek.
- Charlie, szükségünk van egymásra. - Nem kell a segítséged, Charlie. Kösz.
Klassz!
De…
Nati, ki kell békülnöd Charlie-val. Ez így nem mehet tovább.
Pont ez hiányzott.
Charlie nem tud együttműködni, de én hozzam helyre a dolgot.
Úgy tűnik, egyedül kell folytatnom.
Nagyon örülök, hogy eljöttetek,
de ha előre tudom, valami különlegeset készítettem volna.
Csak ma döntöttük el, anya. És nem is rossz ez.
Hiányoznak a közös főzések.
Sokat dolgozunk Steffivel.
- Versenyezni fog a Summer Crushon. - A mindenit!
Szuper sportoló. Benne van az első ötben a világon.
Első ötben?
Jelenleg az utolsó ötben érzem magam.
Ne stresszelj! Nem számít, hogy nyersz vagy vesztesz.
Csak az élmény számít.
És persze a legszebb trófea nem az, ami a bőröndödben van.
Jól van, ez szuper!
Most igen.
Éhes voltam.
Keressük meg Steffit!
Megmutatom neki a videókat. Tetszeni fog neki.
Bemegyünk a szobájába, és együtt megnézzük.
Ezzel a felvétellel fel tud készülni a versenyre.
Kösz, Ian!
Bepótoltuk az elvesztegetett időt.
Rendben.
MÉG VALAMI MONDANÉK, MIELŐTT ELBÚCSÚZOM…
KEDVES STEFFI! ÉN MÁR NEM LESZEK ITT, MIRE EZT ELOLVASOD…
Muszáj kihoznod onnan Steffit, és hozd ide vissza! Mindegy, hogyan.
Steffi?
- Steffi? - Steffi?
„Anya.”
„Anyukád86”.
„NoDa86.”
Mi a baj?
- És Noda? - Ezt én is szeretném tudni.
Itt az áll: „Elmentem, majd később visszajövök.”
Nem láttad Steffit?
Utoljára Steffit Luzzal és Nodával láttam.
És most hol vannak?
Nem tudom, hol vannak.
A Sky Vibes megnyitója óta figyelem őket.
Valamiben sántikálnak!
Igen.
Biztosan kirabolnak egy bankot.
Mindegy. Nem mehettek messzire.
Víz vesz minket körül.
Passz. De ha látod Nodát, mondd meg neki, hogy itt várok,
és nem mozdulok innen!
Tudjátok a jelszót?
Köszi.
Sajnálom!
Kitöröltem az emléket, és furcsa volt most hallani.
Szóval apámmal a Cielo Grandéban találkoztatok?
Igen.
Megyek. Ki az?
- Noda! - Mi? Noda az.
- Mi van? - Bocs.
Sürgős! A Cielo Grande ég! Mennünk kell!
- Mi? - Lángol!
Úgy érzem, van valami
Mégis itt vagyok
Szeretném tudni, mire számítsak
Szenvedek, mert megbabonáztál
El fogsz menni
Sírok, ez a valóság
Nincs visszaút
Barátzóna
Nem
Barátzóna
Nem
Barátzóna
Srácok, ez remekül sikerült.
És amikor új zenei alapot vágunk alá, végetek lesz.
Bízunk bennetek. Már jó lenne hallani.
És a videó?
Az még nem jó.
Pillangók és cápák között vacillálunk.
Igen, Nati ragaszkodik a pillangókhoz.
De annak semmi értelme.
De a cápáknak igen, mert szereted őket?
Meg sem hallgattad Nati ötletét, Charlie.
Talán megpróbálhatnád, nem?
Nem láttátok Steffit?
- Pihen, nem? - Voltunk a szobájában. Üres.
Luzot sem találom. Ma ő vigyázott Steffire.
- Nem tudom, hol lehet. - Fura. Üzenetet sem küldtek?
Talán edzeni mentek.
De lábadozott. Ennek semmi értelme.
Noda sem ad életjelet magáról.
A mókus úton van. Ismétlem: a mókus úton van.
Matrixnak.
Ennyi erőfeszítés a Cielo megmentésére, és tűz üt ki? Hihetetlen!
- Ez nem lehet. - Nem.
Az ott anya kocsija?
A feliratot fordította: Latkóczi Barbara