EN NETFLIX-SERIE
Det verkar konstigt att dina farföräldrar
inte berättade att din pappa träffade din mamma här.
Det måste vara nåt mer.
Min mamma stod inte ens med i registret.
Det är som jag sa.
Min pappa hade en affär
med din mamma.
Då…
är din pappa...
-Tror du verkligen att vi är systrar? -Luz.
Du har samma födelsemärke.
Det är inte bara en slump.
Va?
Det vore inte så illa.
Att vara systrar?
Tror du att Paula skrev
det här brevet till dig
på grund av det här?
Men om hon visste mer, kunde hon ha berättat det från början.
Hon kanske inte hade all information.
Hon kanske visste att min pappa och mina farföräldrar hade en hemlighet,
men inte exakt vad.
Det är sent.
Du är fortfarande svag. Nu sover vi.
Sova?
Kul. Jag minns inte ens hur man gör.
Sov.
Du måste vila. Du får se. I morgon känns det bättre
och allt blir tydligare.
Tack.
Motorerna vrålar Jag hör en låt och något mer
Vinden i ansiktet, inga bekymmer
Jag håller kvar ögonblicket med dig i solskenet
Solskenet
Varm skönhet
Som den är
Varm skönhet
Rör mig genom vågorna
Det är min styrka
Varm skönhet
Det var jättebra.
Slutet du lade till gör den speciell.
-Du är en hitmakerska. -Vi är hitmakare.
Ja!
Vad tror du, doktorn?
Att du är mycket bättre, Steffi.
Du har bra reflexer.
Du har återhämtat dig bra.
Perfekt. Kan vi återgå till träningen?
Inte så fort. Vi har inte kollat allt än. Låt mig se.
Minns du vad du gjorde före fallet?
Nej.
Ärligt talat, ingenting.
Jag minns inte ens att jag tränade.
Det är vanligt när nån slår hårt i huvudet som du
att man inte minns vad som hände strax innan.
-Så hon är inte bättre? -Jo, det är hon.
Men hon måste vila en dag till.
Och om hon inte har ont
kan hon återgå till fysiska aktiviteter.
-Perfekt. Nu äter vi frukost. -Strålande.
En bra frukost är bästa botemedlet.
-Jag följer med. -Okej.
Steffi har i alla fall återhämtat sig.
Det är bra.
Så en hel träningsdag är borta.
Jag insåg just att vi har ett ess i rockärmen.
-Ett ess? -En drönare.
Ians drönare. Steffi vet inget om Canal del Norte.
Vi kan spela in den
så att hon kan visualisera den före tävlingen.
Det är bra.
Vi har inte många alternativ.
Ta hand om Steffi, så pratar jag med Ian.
Okej.
Kolla.
Jag ville visa det här innan jag glömmer.
-Visst är det bra? -Riktigt bra.
Samma sak händer oss
Vi förväntade oss mycket
Med dig vill jag ha mycket
Jag vet inte. Det fattas nåt som är kul.
Jaså? Kanske. Hör på.
Nati.
-Säg "vänzon" om och om igen. -Okej.
Vänzon.
-Vänzon. -Ja!
-Vad skrattar du åt? -Titta. Dina läppar.
Vänzon.
-Vad bra. -Ja.
Vi kanske kan lägga till fjärilar. Jag älskar dem.
Fjärilar som flyger i floden? Funkar det?
Du la till hajar, då kan jag lägga till fjärilar.
Vi lägger till några pingviner.
-Julián. -Inte?
Nej, allvarligt. Varför kan du lägga till hajar,
men jag får inte ha med fjärilar?
Var inte så känslig.
Nej. Jag kanske är känslig,
men du är inskränkt och lyssnar inte på nån.
-Inskr.. Va? -"Inskränkt".
Hör på. Du har två val.
Ett, du är fördomsfull.
Två, du är ensidig.
-Jag skulle välja tvåan. -Tack, Julian. Tack.
Bråka inte med författare, för oavsett om de har rätt eller inte,
så kommer de alltid att använda svåra ord.
Se det från den ljusa sidan.
Du har lämnat vänzonen med Nati,
men du har hamnat i oväns-zonen.
Vänzon
Måste vi göra det nu?
Jag samarbetar med tvillingarna.
Lugna dig, lilla influerare.
Du hinner göra det när du kommer tillbaka.
Vad är viktigare än att hjälpa din syster?
-Ta hand om mina följare. -Följare kommer och går.
Det finns bara en syster.
Synd att jag inte har två systrar.
Okej. Var inte rolig.
Din syster förlorade en hel träningsdag och vi måste ta igen förlorad tid.
Det är vår sista chans att komma ikapp Natasha.
Hur ska ni klara det när ni ligger så långt efter.
Vi är här med Tony, Steffi Navarros tränare?
som snabbt gjorde oss medvetna om situationen.
Han säger att Steffi är deprimerad.
Hela mitt team och jag hoppas att hon blir bättre snart.
Och vi är också med hennes lillebror Ian.
Hur deprimerad verkar Steffi?
Jag förstår inte hur du kan vara så vidrig.
Steffi har visst tappat minnet.
Om hon behöver wakeboardlektioner,
kan du räkna med mig.
Vi har redan kört på Canal del Norte.
Idag tränar vi på Correntoso.
Och ni har precis börjat.
Jag är så ledsen att ni knappt har nån chans.
Vi går igenom det vi vet en gång till.
Paula skrev ett brev till dig
om att det finns en hemlighet här.
Ron, din pappa,
sa att han träffade Lyn,
din mamma, här på Cielo,
och hemligheten är att dina farföräldrar fick honom att ljuga.
Men det verkar inte vara sanningen för baserat på det vi vet,
så har Lyn aldrig varit här.
Vi kanske borde kolla att din mamma aldrig har besökt Cielo.
Men det är redan bekräftat.
Här är alla register.
Är det detta?
-Ja. -Det är krypterat.
Vi kan inte öppna den härifrån.
Vi måste göra det från hotelldatorn.
Kanske dina farföräldrar eller nån annan raderade Lyn.
Men om hon raderades måste hon stå med i backup-listan.
Ska vi gå?
Leta efter Ordóñez.
Francisco Ordóñez, Sebastián, Miguel, men ingen Lyn.
Vem är mitt honungsbi?
-Titta vad jag tog med. Rullar. -Ledsen, inte nu.
Jag kan inte. Förlåt.
Jag ser att jag stör dig.
Du är mer katt än ett honungsbi. Hej då.
Bekräftat. Lyn Ordóñez är inte med.
Så hon har aldrig varit här?
Det måste finnas, annars skulle inte jag vara här.
Självklart. Omöjligt.
Vi måste till stan. Noda, är din bil kvar på kajen?
Ja. Nu?
-Nu! -Det är omöjligt.
Nej, jag kan inte lämna receptionen.
Det är akut. Jag måste prata med mamma.
Vi ses vid piren om tio minuter.
Nej.
Fågeln lämnar boet. Jag upprepar att fågeln lämnar boet.
Jag kan hjälpa dig.
-Jag tänkte... -Nej tack. Jag gör det själv.
Jag vet att du klarar dig. Jag ville bara hjälpa dig.
Kom igen.
Jag var kanske lite oförskämd. Det var inte meningen.
-Nej, jag var den "avskränkta". -Inskränkt!
Inskränkt. Det och mycket mer. Förlåt, Nati.
Det viktiga är att vi är sams. För det är vi väl.
Bra, det är så jag vill ha det.
Du går med på att skippa fjärilarna...
Skippa dem? Vadå? Jag trodde att de var med.
Nej.
Nej. Jag skickade ett meme så att du kunde se hur hemska de var.
Okej.
Nu är vi osams igen, Carlos.
Vad gör vi? Vad ska vi säga?
Det är ett känsligt ämne.
Vad tror du om vi säger
att vi är halvsystrar
och tror att hon kan hjälpa oss att fylla i det som saknas?
Så rakt på sak?
Vi kanske ska ta det lite långsammare och höra vad hon berättar.
Ja, vi behöver inte fråga direkt när vi kommer dit.
Gör som jag. Jag vet hur man gör.
Så fort jag frågar om min pappa, så stänger hon av.
"Han ville aldrig ha dig."
"Han är borta. Slösa inte din energi."
"Låtsas som att han inte finns."
Nu vet jag varför.
Jag är nervös.
Jag också.
Tänk att vi är systrar.
Tänk att min pappa bedrog min mamma med din mamma.
Var det här Steffi var med om olyckan?
Vad hände egentligen?
Förhållandena här är inte som i Canal del Norte.
Den är smalare och det blåser mer.
Det kanske är fler vågor ibland.
Vi borde komma på en ny strategi.
Trots det är det inte så komplicerat.
Jag fattar inte vad som hände.
Hon borde vara bättre.
Om jag haft en syster, hade mamma sagt det för längesen.
Jag får inte ihop det.
Och pappa hade berättat att han träffade mamma på Cielo Grande,
men här är vi.
Det känns som en dröm.
Skönt att vi gör det tillsammans.
Det är sant.
Du och din mamma?
Ja.
Ni är söta.
Vilket fint hus.
-Tack. -Jättefint.
Kom hit.
Jag har en likadan bild från när jag var liten.
-Seriöst? -Här är den.
Likadan.
Det kanske låter osannolikt
men det känns som att jag har varit här.
Huset påminner mig om nåt.
Det kanske bara är inbillning.
Varning, chefen. Ekorren är i röda zonen. Jätteröda.
Jag väntar på instruktioner.
Är det här?
Ja, det är här.
Steffi har inte hunnit träna här.
Hon känner inte till floden eller förhållandena.
Så vi måste spela in minst ett pass så hon kan använda det för att visualisera.
Okej.
Hoppas att ni kan ta igen förlorad tid.
Vi måste låta din drönare följa vågen.
-När du är redo, vägleder jag dig. -Det ser lätt ut.
Åtminstone med drönaren.
Okej.
Helst borde vi ta bilder från Steffis position bakom båten,
så att hon kan se loppet som om hon var här.
-Är du redo? -Ja.
Kom igen, Pedro. Nu kör vi.
Det här är min fyraårsdag. Hon köpte spännet som jag älskade.
Jag tyckte...
-Att du var så cool. -Ja.
Här är jag med min moster och här med Ruli.
-Hej. -Luz.
-Hej, mamma. -Vilken överraskning.
-Hej. -Hej.
-Är du okej? -Ja, allt är bra. Inget är fel.
Bra.
Det här är Steffi, min vän från Cielo Grande.
-Hej. -Hej, Steffi.
-Välkommen. -Tack.
Trevligt att se dig.
Ni stannar väl och äter.
-Ja. -Kom då.
Tusen steg bort hittar jag mig själv
Jag kan inte hjälpa det.
Jag är rädd Jag går tillbaka till noll
Och jag går min väg när jag försöker
För mitt hjärta är krossat
Tusen steg bort och krossat
En hemlighet som jag bär med mig
Jag behåller den...
Förlåt. Jag känner mig inte alls inspirerad.
Det låter jättebra, Nati.
Kan vi göra det här senare?
Ja, när du vill, men det är din låt.
-Vi behöver dig. -Tack.
Nån uppskattar mig åtminstone.
Vem sa att jag inte uppskattar dig?
Det gör jag, fast jag inte gillar fjärilsidén.
Vi behöver bara repa låten några gånger till.
-Vi förlorar tid med att gräla. -Jag håller med.
Det är bara en persons fel.
Okej.
Om du inte behöver min hjälp, så kan jag gå.
-Charlie, vi behöver varandra. -Vi behöver inte din hjälp. Tack.
Perfekt.
Men…
Du måste bli sams med Charlie. Vi kan inte fortsätta så här.
Precis vad jag behöver.
Charlie kan inte jobba som ett lag, men jag ska fixa det.
Jag ska nog fortsätta som soloartist.
En fin överraskning. Jag är glad att du kom,
men om jag vetat om din vän, hade jag förberett nåt speciellt.
Vi bestämde oss idag. Dessutom är det inte så illa.
Jag saknar när vi lagade mat.
Vi jobbar mycket med Steffi.
-Hon tävlar i Summer Crush. -Nämen!
Hon är jätteduktig. Bland de fem bästa i världen.
Fem bästa.
Men just nu mer som en av de fem sämsta.
Stressa inte. Vinst eller förlust kvittar.
Det viktiga är erfarenheten man får.
Ja, den bästa trofén är inte alltid den du bär hem i resväskan.
Okej. Det är bra.
Den här gången, ja.
Jag var jättehungrig.
Vi letar upp Steffi.
Jag vill visa henne videorna. Hon kommer att älska dem.
Vi går till hennes rum och tittar på det med henne.
Det är en bra film för hennes förberedelser.
Tack, Ian.
Vi har redan tagit igen förlorad tid.
Okej.
DET SISTA JAG VILL SÄGA INNAN JAG SÄGER FARVÄL…
KÄRA STEFFI, JAG ÄR NOG BORTA NÄR DU LÄSER DET HÄR...
Du måste ta Steffi därifrån och ta hit henne, oavsett vad.
Steffi?
-Steffi? -Steffi?
"Mamma."
"Din mamma 86."
"NoDa86."
Vad är det?
-Och Noda? -Det är vad jag vill veta.
Enligt detta, "Jag gick ut och kommer tillbaka senare."
Har du sett Steffi?
Sist jag såg Steffi var med Luz och Noda.
Och var är de?
Jag vet inte var de är.
Jag har hållit ögonen på dem sen Sky Vibes-kvällen.
Jag vet att de gör nåt.
Ja.
De rånar säkert en bank.
Visst. De kan inte ha kommit långt.
Vi är omgivna av vatten.
Vem vet. Om du ser Noda, säg att jag väntar på honom här
och jag går ingenstans.
Kan ni lösenordet?
Tack.
Förlåt.
Jag raderade det minnet och att höra det påverkade mig.
Träffade du min pappa på Cielo Grande?
Ja.
Jag går. Vem är det?
-Noda! -Vad då? Det är Noda.
-Va? -Tyvärr.
Det är bråttom. Cielo Grande brinner. Vi måste gå.
-Vadå? -Det brinner.
Det känns som att jag har nåt
Men jag är kvar
Jag vill nog veta Vad jag kan förvänta mig
Jag lider Du påverkar mig
Du ska gå
Jag gråter Det är på riktigt
Det finns ingen återvändo
Vänzon
Nej
Vänzon
Nej
Vänzon
Det blev bra.
Och när vi lägger till musiken, kommer ni att flippa ut
Vi litar på er. Jag vill redan höra det.
Och videon?
Den är försenad.
Ja, vi har lite problem med fjärilar och hajar.
Nati insisterar på att vi lägger till fjärilar.
Men det funkar inte.
Och hajar funkar för att du gillar dem?
Du lyssnar inte ens på Natis idé.
Du kanske kan prova, eller hur?
Har du sett Steffi?
-Vilar hon inte? -Hon var inte på rummet.
Jag hittar inte Luz heller. Hon tog hand om Steffi idag.
-Jag vet inte var hon är. -Skumt. Svarar de inte på sms?
De kanske tränar.
Men hon måste vila. Det är konstigt.
Noda är också borta.
Ekorre på väg. Jag upprepar, ekorre på väg.
Till Matrix.
Vi har jobbat för att rädda Cielo och så brinner det? Jag fattar inte.
-Det är ofattbart. -Ja.
Är det mammas bil?
Undertexter: Monika Andersson