С танци победи грижите. За друг ден ги остави.
Нека музика звучи във Фрагъл Рок.
С работа победи грижите, танците за после остави.
Дай на фрагълите веселба.
Гобо. - Моки.
Уембли. - Бубър.
Ред.
Младши! - Ехо!
Репичката ми!
С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи
във Фрагъл Рок.
Във Фрагъл Рок.
Зъбльо, ставай!
Добро утро, Фрагъл Рок!
Песента!
Песента...
...на песните.
Всички във Фрагъл Рок.
Не закъснявайте за урок.
Всеки има роля своя.
Тръпне и чака развоя.
Пейте с пълно гърло за Фрагъл Рок сега.
В сърцето си носим песента.
А Скалата припява и тя.
Едно е за дошлите преди. - Две е за съкровища от вси страни.
Три е за щурия купон.
Четири е за бъдещето в тон.
Щом започнем, с пълно гърло пеем, да.
В сърцето си носим песента.
А Скалата припява и тя.
В сърцето си носим песента.
А Скалата припява и тя.
В сърцето си носим песента.
А Скалата припява и тя.
В сърцето си носим песента.
А Скалата припява и тя.
Фрагъл Рок!
Поредният страхотен ден във Фрагъл Рок! - Така си е, Гобо.
Не знам дали чакам повече забавата, или танците.
Песни или танци? Игри или забави?
Пак уемблирам.
Всичко е страхотно.
Невероятно е, че горгите са ни приятели.
Каква хармония цари на Скалата!
Кой е в хармония с мен? Бубър? - Не.
Не.
Беше прекрасно. Благодаря ти.
Внимание!
Минава важен фрагъл.
Това е чичо Пътуващия...
Беше нарочно.
Благодаря ви.
Всъщност благодаря на себе си, че съм интересен. Благодаря, Мат. За нищо.
Майко мила.
Фрагълите често идват и ми казват... Езикът ми!
Защо го казват? - Прехапах си езика.
Казват: "Ти откри много невероятни неща, които улесняват живота ни.
А нещо ново?".
Отговарям им: "Вижте!
Бъдещето на Скалата!"
Трябва ми. Искам го.
Какво е? - Нека обясня.
Онзи ден...
Храбро изследвах Открития космос.
ЯГОДИ
Чупка, звяр!
И попаднах на нещо странно.
Храна, която расте по маси.
Нов вид земеделие - не изисква садене и поливане.
Система, основаваща се на душенето.
Не бе обикновена ферма, а цяло приключение!
Имаше въртележки, Гобо! Въртележки!
Добре съм.
И тогава го видях.
Най-красивото творение във фермата.
Аз, единствено аз, имах честта да го опитам.
Беше невероятно. Но запазих самообладание. - Майчице мила!
Да донеса съкровището, стана моя мисия.
Във Фрагъл Рок, където сме сега.
Но къде сме? Тъмно е!
Помощ!
Нищо му няма.
Както откривател на обикновената репичка...
Пауза за аплодисменти. - Да.
Донесох ви поредното велико откритие.
Сладката репичка.
Глупавите й викат "ягода". Учените я наричат "сладка репичка".
Опитайте.
Благодаря. - За нищо.
Заповядайте! - Страхотно!
Сокът е живот, а вкусът - нов език!
Я стига, как може...
Бива си я!
Какво? Кълбото бактерии,
което опипаха всички преди мен? Не, благодаря.
Това е най-голямото откритие на моя чичо Мат.
Това е най-голямото ми откритие. Зъбльо! Няма да повярваш.
Вътре има вентилатор.
Ако той работи
и ако сложа още един тук, ще се получи въздушно течение.
Помниш ли как миналата година се борихме с микропластмасите? Голям успех.
Деканът ме поздрави.
Сега ще работя върху извличането на енергия от морския бриз.
След като създам течение, ще тествам модели на турбини.
Благодарение на скрития вентилатор, който ще нарека "Фенбой".
Или с друго име. Или не.
Започваме.
Да видим колко енергия ще генерираме. Дупката в стената най-сетне е от полза.
Вкусът е върховен! В ума ми гръмва музика.
Не е в ума ти - всички я чуваме. Много притеснително.
О, не!
Хванете се за нещо! Без паника!
А може ли и двете?
Благодаря ти, природо, за това показно на могъществото ти!
При други обстоятелства щеше да е чудесно за сушене на пране.
Аз летя!
Помагам ли? Запазете самообладание. Няма страшно.
Добре ли си? - Да.
Връщай се, дребен.
Браво, Гобо. Районът е покрит.
Дръж се, Уембли! Всичко е наред!
Не усещам нещо да е наред.
Вятърът издува мъха като парашут!
Няма страшно.
Гобо! Помощ! - Дръж се, Уембли!
Пазете сладките репички!
Какво ти е, скъпо туловище?
Сега сме си близки и мили с фрагълите, обаче...
Какво щеше да каже тате?
Не се притеснявай.
Тате! Това съм аз, твоят син.
Да дружим ли с фрагълите? Дай ми някакъв знак.
Не, не!
- Тате, ти ли си?
Изключи го.
Ягодата!
Ще те хвана!
Ще го хвана. Ще те хвана!
Хванах те. Хайде.
Гобо.
Шпонке, за пръв път съм свидетел на такава мощ!
Уплашен или развълнуван си?
И двете! Толкова беше величествено, че ме уплах-нува.
Ако се повтори, трябва да впрегнем енергията.
Да използваме мощността на вятъра, както правим с водата.
Това значи - повече строежи!
За втори път днес съм зашеметен!
Да направим капан за вятър.
Свиквам всеобщо дузърско събрание.
Как да го обявя? С гръмогласен вик или има друг начин?
Няма нищо, Уембли.
Спокойно.
Племеннико Гобо! Беше зашеметяващо!
Такова хладнокръвие... Смел си почти колкото мен самия!
Мисля да се върна в Открития космос.
Май и ти вече си готов.
Как мислиш? - Аз съм най-щастливият фрагъл!
Чудесно. Приготвяй се. - Добре!
И вземи нещо по-така за официалните вечери, на които ме канят.
Приятел, приятел! Важна новина! Отивам в Открития...
Хей, какво има? - Ураганният вятър го стресна силно.
Все му повтарях, че бедствието е неизбежно, но уви.
Приложих най-успокоителния напев, знаеш го.
И нищо. - Милият Уем.
Лошото мина, приятелю.
Откъде знаеш? Какво беше изобщо? Ще се повтори ли?
Добре питаш. - Ами да, добре пита!
Добре. Слушай.
Какво ще кажеш да се допитаме до Сметска, а?
Посещение при всезнаещ оракул ще те успокои ли?
Може би. Не знам.
Хайде сега да превърнем това "май" в "ура...
безкрай". С "Б" - като "Бубър".
Какво? - Към Сметска! Отиваме!
Със Сметска да се видим! Всички да отидем!
Другаря си да успокоим. - При Сметска!
Гобо, не се ли боиш, че чичо ти ще замине?
Не, ще се сбогува със Сладкодумка. Не става бързо.
Откритият космос ме зове!
Разказче на изпроводяк? - За съжаление, доста бързам.
За теб е! - Къде да седна?
И така, някога, в древни времена,
на света се родил истински герой.
И как се казвал той? Мат!
Здрасти!
Здрасти, приятел! - Благодаря, че дружим! Една игричка?
Не пропускам! - Каква игричка?
Научи ме и ще те бия.
Поздрави майка си! - Да.
Махайте се, фрагъли. Вече не сте добре дошли тук.
Изчезвайте всички!
Какво става? - Сигурно се шегува.
И ти не си добре дошъл!
Странно.
Тате, защо навикваш приятелите ни?
Баща ти размисли.
Да. И свиквам семейно събрание.
Как се прави? С викане или другояче?
Ето ги. Както репетирахме ли? - Ти пръв.
Намирате се пред...
...всезнаещата...
Сметска!
Добре се получи. - Благодаря, момчета
Добре дошли отново, фрагъли.
Гобо Фрагъл, излъчваш гордост и увереност.
Отивам в Открития космос. - Вълнуващо!
А, не. Обичам си вкъщи.
Всичко вървеше чудесно, но моят пръв приятел се стресна
от силна буря.
Горкият Уембли с блузата на банани.
Май вятърът е духал страховито при вас!
Напрягащо! - Стрес!
И издаваше зловещо свистене.
Наслада за мен, любителката на музика. Но не за всеки.
Свистящ звук, казвате. Подозирам, че е дошъл от Свистящата кухина.
Детективски нюх! - Реши загадката!
Добре, отиваме в Свистящата кухина
и Уем ще се увери, че няма нищо кой знае какво.
Доста си самоуверен.
Нямам търпение всеки да види онова, което трябва да види.
Сметска каза тежката си дума.
Хайде, банда. - Да, добре.
Ако има нещо за пране, ще ми се обадите ли?
Това е наша грижа. - Перем се.
Личи си.
Абсурдно! Тотално. - Именно!
И отричам! - И аз!
Виж!
Поисках от Джери по-мощен вентилатор.
Вика ми: "Веднага". Джери не си поплюва.
Това ли е Свистящата кухина? Направо е самата мрачност!
Ето на! Нищо страшно няма!
Долавя се лек полъх и чудна мелодия.
Разбирам те и знам, че те е страх. Да разбием страха на пух и прах.
Не знаем какво ни чака.
Но дай да изследваме мрака.
Да си уверен, понякога помага. Не бой се, прекрачи смело прага.
Знам, че си се чувствал така и преди. Но нови приключения бъдещето ни реди!
И ако коремът ти е свит от страх...
...знай, че съм до теб, не бъди плах!
Ще те подкрепям без "Ох!" и "Ах!"
Всичко ще е точно, мене слушай ти! Тревоги и грижи назад остави!
С всичко ще се справим! От нищо не се бой. Крачи смело с другаря свой.
Всичко ще е точно, мене слушай ти! Тревогите за друг път остави!
С всичко ще се справим, нали?
Всичко ще е точно, мене слушай ти!
След мен тръгни!
Ще се окаже може би
най-вълшебното, най-неземното,
най-чудното място, на което ще си!
Сети се за всички неща, които не си виждал досега.
Понякога трябва да рискуваш.
Не е страшно, само така ти се струва.
Всичко ще е точно, мене слушай ти! Тревоги и грижи назад остави!
С всичко ще се справим! От нищо не се бой. Крачи смело с другаря свой.
Всичко ще е точно, мене слушай ти!
Тревогите за друг път остави!
С всичко ще се справим, нали?
Всичко ще е точно, мене слушай ти!
Всичко ще е точно!
Всичко е точно!
И таи пещера. Изобщо не е страшна тя!
Освести ли се? - Винаги ми олеква, като пееш.
Ама ако пак се разрази буря?
Какво толкова? Тук е страхотно!
Това ще произведе сериозна мощност. И издухване!
Пак започна!
Гобо! Добре ли си?
Успя ли да замериш?
Това беше мощ! Отвя ми дъвката.
Внимавай! Не знам къде литна.
Добре съм!
Слаба работа. Нищо стряскащо.
По това кое е стряскащо и кое - не, разбиранията ни се разминават.
Сериозно. Не беше страшно.
А и свърши.
Бъди готов!
Да експериментираме, обръщайки струята,
и да замерим различни стойности.
Помощ!
Накарайте го да спре!
Какво ще става? Всичко точно ли ще е?
Аз...
Справяш ли се? - Не.
Не знам. Не знам и това е.
Не познах, че всичко ще е наред. Няма как да знам.
Щях да съм по-добър приятел, ако си признавах, че не знам.
Това имаше предвид Марджъри.
Съжалявам, че не те успокоих.
Странно, но се успокоих.
Щом и ти не знаеш какво да правиш, вече не се чувствам самотен.
Чувствам, че сме заедно. - Да.
И ние!
Приятно си бъбрите, но какво ще правим?
Да измислим как да се борим с вятъра.
Или да не се борим.
Хванете се за мъха.
Да го надигнем.
Смее се! Гобо, държа те!
Благодаря!
Така.
Попрекалих. Ясно.
Но енергията на вятъра може да спаси Земята.
С удоволствие ще продължа разработката.
За начало да почистим тук.
Някой намери дъвката ми.
И това промени Фрагъл Рок завинаги!
Ето как Мат Пътуващия
достигна до най-важното място по пътя си -
до сърцата ни.
Благодаря. Благодаря! - Олеле, яко.
Племеннико!
Изпусна прекрасен разказ. Късичък, но качествен.
Готов ли си?
Чичо Мат, съжалявам, но не мога да дойда с теб в Открития космос.
Във Фрагъл Рок става нещо странно.
И докато е така, ще остана с приятелите си, за да се справим.
Добре. Ще взема някой друг. Улегнал, спокоен.
Ред! Отивам в Открития космос!
Дано не съм сбъркал.
Аз съм изследовател!
Чао, Поги. - Чао, чичо Мат!
Каквото и да беше това, което ни сполетя, не крия, че беше силно и страшничко.
Не е честно, те са ми приятели!
Фрагъли са! А ние сме горги.
Това е волята на предците ни.
Не знам какво ни очаква.
Но ще продължим да се борим.
И да се забавляваме тук.
Може да не знам всичко, но знам, че не искам да съм никъде другаде.
Привет! Пристигна нов артефакт от чичо Мат.
Ама че бързо! - Да видим. Картичката гласи:
"Скъпи племеннико Гобо. Сбърках".
Какво намеква?
В Открития космос ли съм?
Здрасти, Ред. Аз съм Поги!
Превод на субтитрите Анна Делчева
В ПАМЕТ НА Ф. БАЛЗАМ (1943 - 2023)