Ze starostí se vytanči, obavy si nech na jindy.
Nech hudbu hrát. Dole ve Fragglí skále.
Starosti zažeň prací, tančení nech na jindy.
Nech Fraggláky, ať si hrají.
Gobo, Mokey, Wembley, Boober, Red!
Juniore!
Haló!
Moje ředkvička!
Ze starostí se vytanči, obavy si nech na jindy.
Nech hudbu hrát. Dole ve Fragglí skále.
Fraggle Rock: Zábava je zpět
Dole ve Fragglí skále.
Sprockete, vstávat.
Dobrý ránko, Fragglí skálo!
Ten song.
- Ten song. - Ten song.
Ten song.
Ze všech songů.
Obyvatelé skály Fragglí.
Pospěšte, je čas sčítání.
Každý nějakou roli má.
Každý do toho srdce dá.
Zpívejte o Skále a pějte z plných plic.
Totiž věc se má, že tenhle song je náš.
A Skála jede dál a dál a dál.
První je za předky Fraggláků.
Druhý za poklady na prahu.
Třetí je za bezva výročí.
Čtvrtý za dny budoucí.
Když spustíme song, tak z plných plic.
Totiž věc se má, že tenhle song je náš.
- A Skála jede dál a dál a dál. - Zpívejte!
Totiž věc se má, že tenhle song je náš.
A Skála jede dál a dál a dál.
Věc se má, že tenhle song je náš.
- A Skála jede dál a dál a dál. - Jede dál.
...tenhle song je náš.
- Ou jé! - A Skála jede dál a dál a dál.
Fragglí skála, jo!
- Jo. Je tu další skvělý den. - Máš recht, Gobo.
Nevím, jestli se víc těším na tu zábavu nebo hry.
Tanec či zpěv? Švandu či lumpárny?
Zas wemblím.
Všechno teď vypadá skvěle.
A přátelíme se s Gorgy. Neuvěřitelný!
Líbí se mi, jaká tu teď panuje harmonie.
- Dáme harmonii? Boobere? - Ne.
Ne.
To bylo krásné. Díky.
Pozor.
Prochází významný Fragglák.
Hle, cestující strýc...
To bylo naschvál.
Díky, že jste přišli.
Nebo sobě za to, že jsem tak zajímavý.
Díky, Matte. Rádo se stalo.
Ach jo.
Víte, Fraggláci za mnou často chodí a říkají...
Můj jazyk.
- Proč říkají tohle? - Kousl jsem se do jazyka.
Říkají: „Objevil jsi tolik úžasných věcí, co nám změnily život k lepšímu.“
- Jo. - „Tak co dál?“
A na to já odpovídám... „Pohleďte,
budoucnost Fragglí skály.“
- Páni. - To musím mít. To chci.
- Co je to? - Hned vysvětlím.
Nedávno
jsem zkoumal divoká zákoutí vesmíru...
JAHODY
Zmiz, obludo!
Objevil jsem něco podivného. Jídlo, co roste ze stolů.
Nová forma farmaření bez hlíny a vody.
Ten systém zcela závisel na zanoření nosu.
Nešlo jen o farmu. Byl to zážitek.
Byly tam i zábavné atrakce.
Jsem v pořádku.
A pak jsem to spatřil.
Nejkrásnější plodinu z celé farmy.
A jen mně se dostalo té pocty ji ochutnat.
- Byla výtečná, ale já byl v klidu. - U všech Fraggláků!
- Musel jsem ji přinést k nám domů... - Mňam!
...kde se taky momentálně nacházíme.
Kde to jsme? Je tma!
Pomoc!
Je v pořádku.
Jako objevitel tradiční ředkvičky...
Potlesk, prosím.
Jo.
Představuju vám další převratný objev.
Sladkou ředkvičku.
Divná stvoření jí říkají jahoda, ale vědecký název je sladká ředkvička.
Ochutnejte.
Díky, Matte.
- Není zač. - Páni.
- Prosím. - Vzrušující!
Ta šťáva je život. A ta chuť je jazyk!
No tak. Jak by to...
- Dobrý. Boobere? - Mám ochutnat tu věc plnou bakterií,
kterou už všichni stačili osahat?
Ne, díky.
Tohle musí být Mattův zatím nejúžasnější objev.
Tohle je můj zatím nejúžasnější objev. Sprockete, tomu neuvěříš.
Vzadu je starý větrák.
Když dám jeden tam
a druhý sem, mohla bych vytvořit proud vzduchu.
Pamatuješ, jak jsme loni zatočili s mikroplasty? Velký úspěch.
Setkání s děkankou.
Letos chci využít oceánský vzduch jako obnovitelný zdroj energie.
Už umím vytvořit proud vzduchu, tak otestuji různé modely turbín.
A to díky tomu větráku, kterému budu říkat „Větroň“.
Možná to změním.
Nebo taky ne.
Jdeme na to.
Kolik energie vyvineme?
Ta díra ve zdi je konečně k užitku.
Chutná tak úžasně, jako by mi v hlavě zněla hudba.
Ne. Taky ji slyšíme.
Je hrozně děsivá.
To ne.
Všichni se něčeho chyťte. Nepanikařte!
- A co obojí? - Boobere!
Díky, přírodo, za tuhle ukázku moci.
Za jiných okolností
by se toho dalo využít k sušení prádla!
Já lítám!
Pomáhám?
Jen klid! Všechno je v pořádku!
- Dobrý? Všechno dobrý? - Jo!
Zpátky, prcku.
- Výborně. - Co?
Mám to tu pod palcem.
Vydrž, Wembley! To bude dobrý!
Nic není dobrý!
Vítr vzdouvá mech jako padák!
Ale ne! To nic!
- Gobo! Pomoc! - Vydrž, Wembley!
Ochraňte sladkou ředkvičku!
Copak je, drahoušku?
Já jen... Vím, že jsme teď s Fraggláky zadobře, ale...
Co by na to řekl můj táta?
Tím bych se netrápila.
To jsem já, tvůj syn.
Máme se přátelit s Fragglákama? Dej mi znamení.
Ne.
- Ne! - Tati, jsi to ty?
Vypni to.
Ta jahoda!
- Gobo! - Chytám tě!
- Gobo! - Mám ho! Mám tě, Wembley!
Mám tě, kamaráde. Pojď.
Gobo.
Závlačko, něco tak silného jsem ještě nezažil.
Máte strach, nebo jste v rauši?
Obojí! Až tak silné to bylo. „Obojalo“ mě to.
Jestli to přijde znovu, měli bychom té energie využít.
Odchytit vítr a využít ho na energii tak jako vodu.
To znamená budování.
Páni, další věc, ze které jsem dnes unešený.
Vyrobíme stroj na odchyt vzduchu.
Svolávám poradu všech Doozerů.
Jak to mám udělat? Mám zakřičet, nebo se to dělá jinak?
To nic, Wembley.
Jen klid.
Synovče Gobo. To bylo působivé.
- No. - Zachovat klid v takové bouři...
Jsi skoro tak statečný jako já.
Víš, chci se vrátit do vesmíru.
Podle mě jsi připravený.
Co ty na to?
Díky, teď jsem nejšťastnější Fragglák!
- Skvělé. Běž si sbalit. - Páni.
A vem i pár nóbl věcí,
až mě pozvou na důležité večeře.
Ano.
Kámo! Mám novinu!
Chystám se do vesmí...
Hej, co je?
Ta bouře jím dost otřásla.
Snažil jsem se mu říct, že je to nevyhnutelné, ale nepomohlo to.
A já spustila svůj uklidňující zpěv. Však víš...
- Nic. - Chudák Wem, ale...
Hej, už je po všem, kamaráde.
Jak to víš?
Co to vůbec bylo? Přijde to znovu?
Dobré otázky.
Co je? Je to tak!
Dobře. Poslouchej.
Co se jít optat Hromady smetí?
Myslíš, že návštěva vševidoucí vědmy ti udělá dobře?
Já... Možná. Nevím.
No tak pojďme z toho „možná“ udělat „hurá“.
- Jo. - B!
„B“ jako Boober.
- Co? - Za Hromadou! Jdeme.
Jdeme za Hromadou smetí. Pojďte!
- Ať je kámošovi líp. - Za Hromadou.
- Gobo. - Jo?
Nebojíš se, že tvůj strýc odejde bez tebe?
Ne. Šel se rozloučit s Vypravěčkou.
- Zdrží se. - Aha.
No, vesmír už volá.
Krátký příběh, než půjdeš?
Bohužel spěchám. Takže...
Je o tobě.
Kam se mám posadit?
Takže kdysi dávno
se zrodil hrdina.
A jeho jméno? Matt!
Čau!
- Čau! - Fajn, že jsme kámoši!
- To jo. - Dáme pak squishball?
- Jasně. - Co je squishball?
Nauč mě to, ať tě porazím!
Pozdravuj mámu!
Zmizte, Fraggláci. Už tu nejste vítaní!
Nikdo. Kliďte se!
- O co jde? - Nejspíš žertuje.
Vy taky ne!
- Jo. - Divný.
Táto, proč křičíš na naše přátele?
Tvůj otec si to rozmyslel.
Jo. Svolávám rodinnou poradu.
Jak to mám udělat? Mám zakřičet nebo tak?
Už jdou. Jak jsme to cvičili?
- Jo. - Ty první.
Jste v přítomnosti...
...vševědoucí...
...Hromady smetí!
- Bezva. - Dobrá práce.
Díky, hoši.
Vítejte zpět, Fraggláci!
Jo.
Fraggláku Gobo, ty tedy máš sebevědomí!
- Chystám se do vesmíru. - Vzrušující!
- Ani ne, jsem domácí typ. - Jo.
Jde to skvěle, akorát tady mého nejlepšího kámoše
- dost vyděsila velká bouře. - Jo.
Chudáčku Wembley, v té tvé košili s banány.
Zdá se, že ten vítr byl pěkně děsivý.
- Skličující. - Alarmující.
A vyluzoval divný hvízdavý zvuk.
Mně se líbil, jsem milovnice hudby.
Ale to jsem celá já.
Tak hvízdavý zvuk?
Tak to mohl vycházet z Hvízdající kotliny.
- Jsi hotový detektiv! Jo. - Kápla na to.
Fajn. Jdeme do Hvízdající kotliny,
aby se Wem přesvědčil, že vlastně o nic nejde.
Seš si sebou nějak jistý.
Těším se, až všichni pochopí, co musí pochopit.
Hromada smetí domluvila. Jo!
No, fajn. Pojďte.
- Jo. - Jo, dobře.
Kdyby potřebovala vyprat, dáte mi vědět?
- To je naše práce. - Jo.
Jo. To vidím.
- To snad ne! - Ne!
- Že? - Ne!
- To ne! - Ne!
Hele.
Řekla jsem Jerrymu v laborce, že chci větší větrák,
a on na to: „Máš ho mít.“ Jerry nikdy nezklame.
Tak tohle je Hvízdající kotlina.
Že to ale má atmošku!
Vidíš, kámo? Není se čeho bát.
Jen svěží místo s cool melodií.
Vím, že strach máš.
Teď je čas se mu postavit.
A koukni, kdo ví, co čeká nás.
Možná je to důvod to tu prozkoumat.
Občas musíš sobě důvěřovat.
Nebát se a taky riskovat.
Tenhle pocit už znáš, já vím.
Však něco už jsme zažili a ještě to nekončí.
Když žaludek strachy se ti svírá...
pamatuj, že ve mně oporu máš.
A že vždy při tobě budu stát.
Všechno bude v pohodě.
Starosti nech náhodě.
Spolu to zvládnem
a tvé obavy nám v tom nezabrání.
Všechno bude v pohodě.
Starosti nech na dny ve slotě.
Tohle zvládnem a máš můj slib,
že všechno bude v pohodě.
Pojď za mnou.
Tohle je možná
nejkouzelnější, nejkrásnější
místo, kam kdy zavítáš.
Jen pamatuj na věci, cos ještě neviděl.
Občas situace risk si žádá.
Není to tak děsivé, jak se zdá.
Hej!
Všechno bude v pohodě.
Starosti nech náhodě.
Spolu to zvládnem
a tvé obavy nám v tom nezabrání.
Všechno bude v pohodě.
Starosti nech na dny ve slotě.
Tohle zvládnem a máš můj slib,
že všechno bude v pohodě.
Jo!
V pohodě.
- Všechno je v pohodě. - V pohodě.
Tahle jeskyně.
není vůbec děsivá!
Lepší, ne?
Tvůj zpěv vždycky pomůže.
Ale co když zase přijde bouřka?
No tak. Čeho se bojíš? Je to tu skvělý!
Tohle vytvoří spoustu energie.
A fučíme.
Je to tu zase!
Gobo! Dobrý?
Už to něco ukazuje?
Uf! To byla síla!
Až mi vylítla žvejka. A bacha, nevím kam.
Hele. Jsem v pohodě.
Brnkačka.
Žádný drama.
Každý máme jinou představu o tom,
co je a není drama.
Co... Ne, vážně. Nebylo se čeho obávat.
A skončilo to.
Drž si ocas!
Teď zkusíme změnit proud vzduchu
a získat tak víc hodnot.
Pomoc!
Zastavte to někdo!
Co teď, Gobo? Bude to dobrý?
Já...
Máš to pod kontrolou?
Ne.
Nevím. Já nevím.
Neměl jsem říkat, že to bude dobrý.
Nevím to.
Měl bych přiznat, že je hodně věcí, co nevím.
Už mi to došlo.
Tohle asi Marjory měla na mysli.
Promiň, nepomohl jsem ti cítit se líp.
Zvláštní, ale je mi líp.
Když říkáš, že taky nevíš, co se děje, necítím se tak sám.
Jsme v tom spolu.
Jo.
My taky!
Fajn pokec, ale...
- Jo. - ...jaký je plán?
Musíme se s tím větrem poprat!
Možná nemusíme!
Držte se mechu!
Jo.
Ať se vznese!
Páni!
- Ale ne! - Gobo, mám tě.
Díky, kamaráde.
Tak jo.
To bylo moc. Už to vím.
Ale větrná energie může zachránit planetu,
takže se vrátím ke svému prknu a přijdu na to.
Ale nejdřív to tu uklidíme.
Našels moji žvejku.
A Fragglí skála už nebude jako předtím.
A takhle cestující Matt
zavítal do své nejdůležitější destinace,
do našich srdcí.
Páni.
- Děkuju. Děkuju. - No teda.
Synovče Gobo, tady jsi.
Propásl jsi krásný příběh. Poněkud krátký, ale skvělý.
Takže vyrazíme?
Strýčku Matte, mrzí mě to, ale já s tebou do vesmíru nepůjdu.
Ve Fragglí skále není něco v pořádku.
A než zase bude, chci kamarádům pomoct to tu vylepšit.
Dobře.
Vezmu s sebou někoho jiného. Někoho klidného a rozvážného.
Čau, Red!
Jdu do vesmíru!
Snad nedělám chybu.
Jsem průzkumník!
- Měj se, Pogey! - Ahoj!
Ahoj, strýci Matte!
Ať se stalo cokoli, nebudu dělat, že to nebylo silný
- a taky děsivý. - Jo.
To není fér. Jsou to mí kamarádi.
Fraggláci!
A my jsme Gorgové.
Tak to chtějí naši předci.
A já netuším, co nás čeká dál.
To nám ale nezabrání v tom to tu změnit.
Nebo užít si to, že tu jsme.
Nejsem vševědoucí,
ale vím, že nikde jinde nechci být raději.
Haló!
První nový artefakt od strýce Matta.
- Páni! - Jo.
- To bylo rychlý. - Mrkneme se. Píše:
„Drahý synovče Gobo, byla to chyba.“
Co tím myslí?
Jsme ve vesmíru?
- Čau, Red. - Čau.
Jsem Pogey.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová
PAMÁTCE PHILIPA BALSAMA (1943–2023)