С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи във Фрагъл Рок.
С работа победи грижите, танците за после остави.
Дай на фрагълите веселба.
Гобо. - Моки.
Уембли. - Бубър.
Ред!
Младши! - Ехо!
Репичката ми!
С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи
във Фрагъл Рок.
Във Фрагъл Рок.
Здрасти. Бях на ходеща медитация.
Май съм довлякла и Руди Лепката.
Тук ли живееш? Тесничко е за двама, а?
Бездруго си тръгвах!
Вълшебен ден ти желая!
Ветровито е!
След бурята онзи ден продължават да духат остатъчни ветрове.
Всички за това говорят!
"Вятърът издуха това, издуха онова..."
"Здрасти, Ред!" - Поги ли го каза?
И още как! Здрасти, Ред!
Но важното е друго! Днес е Криволичещият маратон!
Най-засуканото, повратливо и подскокливо състезание във Фрагъл Рок.
Правиш място на рафта за трофеи!
Именно. Познавам трасето като края на балубиуса си!
Ето го крайчеца му.
Дали е това краят? - И аз очаквам надпреварата!
Срещу собствените ми артистични очаквания.
Добре. Ако може, вкарай малко яснота.
Ще рисувам моменти от маратона.
Ще създавам изкуство в движение.
Благодаря ти, вселено, за дарбата.
Е, ще нарисуваш червено петно.
Защото ще съм като стрела.
Бурята има и добра страна - ще падне чистене.
Лесно ще свикна с това.
Завъртане, скок.
Надясно, двойно врътване. - Състезанието не е започнало.
Знам. Преговарям си всяко обръщане и завъртане, за да съм готова.
Мета!
Явно за двама ни е важен ден.
Ще взема първия нов артефакт от чичо и ще говоря с горгите.
Няма ли да се състезаваш? - Не. С горгите стана заплетено.
Враждувахме, после се сприятелихме, но сега?
Ще поприказвам с Младши.
Гобо! Правилото е да избереш заместник, ако не се състезаваш.
Избирам теб, Бубър. Приятно!
Бубър.
Спазваш правилата - на ти сега!
Какви бързи "прориви" на вятъра! Викам им "прориви".
Първо ме стряскаха, но са много готини.
Раздухаха ме насам-натам и видях доста интересни неща.
Като гъделичкащото цвете.
Ще те гъделичкам и аз!
Започваме! Ще участваш ли?
Не знам. Сега правя това, за после ще видим.
Гъделичка! - Майчице. Към старта!
Страхотна си!
Рисуването в движение ми идва съвсем естествено.
Скала, благодаря, че ми показа спънките в изкуството.
Добре съм, не ме мислете.
Ето го!
Първият нов артефакт.
Зъбльо! Стига спане!
Зъбльо!
Знам, че е рано, но ми смениха графика. Свиквай с ново разписание.
Важи и за мен.
Заповядай.
Първият нов артефакт от чичо Мат за подобрения на Скалата. Какво ли е?
Само така!
Вече си буден и лаеш! Тръпнеш за новия ден?
Да се състезаваме!
Някой спомена ли "Цветен коментар"?
Никой, сигурна съм.
Започва Криволичещият маратон,
в който фрагълите ще се въртят, криволичат и маратонят за купата!
Аз съм Синко Боровинко, цветният коментатор.
И цветът е син!
Здрасти.
Не точно, Синко, коментаторите ще сме двама.
Забавно!
Ето я старата ми приятелка Шери Чумери!
Не си ли на почивка на Вдлъбнатите водопади?
Не, Синко! Бурята прекъсна пътуването ми.
Така че ще ти помогна да отразиш събитието.
Каква приятна изненада!
Поканиха ме да изпея химна на фрагълите.
Кой те е поканил?
В сърцето ми има една Скала.
Под земята намира се тя.
Там всичко започва с любовта.
Малко остана!
И звучи единствено "ха-ха"!
Това не е химн.
Звукът на Фрагъл
Рок.
Шери, благодарим ти за това.
Чудно!
Състезатели, при сигнал на Свирчо! - Свирчо!
Свир.
Стартираха!
Хайде, хайде!
Дишайте ми праха, дребни!
Маратонът започна. - Отлична форма!
Какъв хъс. Вижте ги!
Тичайте! Справяте се чудесно.
Има пострадал.
Одрасках си рамото.
Одрано рамо?
Мога да прекратя участие. Чудесно!
Рамото ми!
Много сериозно го одрах.
Всичко е наред! Май падна, но после стана.
Струва си да се отбележи!
Завъртане, подскок. Наляво. Подскок.
Надясно, подскок. Наляво и скок!
Надясно, скок. Плъзване.
Защо спираш? - Тичай, тичай!
Едно другарче реши мен да победи. "Не се съревновавай ти".
Но охо-опа! Знаех си, че съм добра.
Трам-тарам, опа! Бива си ме в това.
Другарче почна да барабани: "Не можеш да се бориш ти".
Но охо-опа! Знаех си, че съм добра.
Трам-тарам, опа! Бива си ме в това.
Трябва да си важен, да си много як.
Надарен ли си, грешка няма - знаеш кое как.
Това е Ред Фрагъл! Ето я, пристига тя!
Пазете се!
Другарче с шапка модна твърдо заяви: "Не можеш ме надви".
Но охо-опа! Знаех си, че съм добра.
Трам-тарам, опа! Бива си ме в това.
Знаех си, че съм добра.
Вятърът е съборил камъни по трасето.
Аз пък няма да променя курса, гаранция!
Здрасти!
Уембли! Какво правиш тук?
Танцувах, но "прорив" ме метна на хлъзгаво езеро.
Видях удобна лиана и се хванах за нея.
И ето ме тук!
Щом ти си тук, и аз съм тук, значи...
Точно така, Ред и Уембли са с равен резултат.
Не точно. Изразът е "дишат си във врата".
Много ти благодаря, Шер.
Извинявай, но изразявай недоволството си другояче.
Така не виждам лицето ти.
Невероятна работа по турбината, Шпонке.
Бих ти свалил шапка, но ще зърнеш смехотворната ми самоделна подстрижка.
Благодаря. Но без вятър турбината не може да произведе мощност.
А "проривите" са непредсказуеми.
Искахме да хванем един, но беше много бърз.
Де да известяваха, че идват!
Би било страхотно. "Ей, идваме! Пригответе турбините!"
Идеята не е за подценяване.
Може да има начин да предизвестят наближаването си.
Да проследим един и да видим. - Заминаваме!
Може ли пътьом да вземем перука? Подстрижката беше грешка.
Пий, Младши-младши,
да пораснеш голям и красив като татко си Младши-старши.
Привет, Младши.
Много се извинявам!
Младши, удари ли се?
Какво? Защо да мълча?
Младши! Да поговорим!
Какво...
Младши! Какво става?
Какво стана? - Нищо! Упражнявах се да имитирам гласове.
Какво става?
Добре го правиш. Аз сигурно мога и по-сполучливо.
Какво става?
Ето на, упражнения трябват!
Знам, че си разочарован,
понеже ти казах да не си другаруваш повече с фрагълите.
Какво? - Но размислих.
Така ли?
Може би е добре да обясня защо не обичаме фрагъли.
Първо, дребни са, едва се забелязват.
И какви ги вършат?
Второ, що за опашки?
И трето... Знам, че имаше и друго.
Кралю мой!
Не дояде сутрешната си лазаня.
Явно затова не мога да си спомня.
Ще се върна, щом се натъпча до пръсване.
И далече от фрагълите!
Съжалявам.
Въртене!
Скачай, скачай, скачай. Вдясно.
Вляво.
Вятърът е довял боцкащи шишарки на трасето.
Всъщност, Синко, наричат се "охкащи шишарки".
Какво бих правил без теб, Шери?
Ред, ела! Пружиниращи гъби! Бяха под листата, но вятърът ги издуха.
Няма да се отклоня от трасето заради някакъв си вятър.
Идеално е.
Ох, олеле.
Олеле.
Майчице.
Добре.
Аз ще мина оттук.
Давай, Уембли! Давай!
Не напусна ли състезанието заради ранено рамо?
Сега размахваш ръка.
Да, лекарят ми каза, че е полезно упражнение.
Така ли? Кой те лекува?
Извинете! Не тормозете пациента ми.
Още се възстановява.
Да.
Здравей, Зъбльо.
Как си? Миличкият ми!
Знам, че чакаш да играем на плажа,
докато очите ми се напълнят с плажно масло,
но съм на работа.
Няма друга свободна смяна.
Независимо че няма да съм тук ще се видим в почивката.
Здравей, Зъбльо.
Няма ме, но съм тук.
Сега съм и тук, и там.
Страхотно е, нали?
Знам, че не ти е лесно. Но може новият график да донесе нещо добро.
До скоро, приятел.
Да! Финалът е след моста.
Знаех си, че не е нужно да променям маршрута.
Добре. Не те съветвам да минаваш оттук.
Да минем оттам! Може би вятърът ни е приготвил изненади, а?
Уембли, казвам ти за последно - ще се движа по маршрута.
Няма да се нося с вятъра като теб.
Какво? - Тръгвам.
Не ме носи вятърът!
Внимавай! По-бавно!
Не, не!
Не мърдай! Ще измисля нещо.
Не се бой! Обещавам да те държа.
Няма да мога да спечеля състезанието.
Благодаря ти, Уембли. Пусни ме.
Добре, обещах да не те пускам.
Но сега вече може. Добре.
Искам да сме приятели, но татко не дава!
Какво да правя?
Не ти е лесно, друже.
Трудно е, дори за великан.
Сетих се. Когато съм объркан, чета картичките на чичо Мат Пътуващия.
На чичо ти кой?
Ще ти прочета последната. - Добре.
"Скъпи племеннико..."
Мисията ми ме отведе на чудно място.
В работилница на глупавите създания. които така се уморяват,
че си тръгват с писък с влака.
Тъжно.
Проблемът беше, че вършат едно и също.
И все неуспешно.
Но аз им показах как да се нагодят.
Може ли?
Толкова се впечатлиха, че настояха да ме наградят по заслуги.
Благодаря.
С аплодисменти.
Благодаря сърдечно! Трябва да вървя.
За да подобря Фрагъл Рок, пращам пляскащи ръчички.
Те са израз на обич и благодарност.
"Помни: винаги бъди готов да се нагодиш. С обич, чичо Мат Пътуващия."
Разбирам.
Чичо ти е картичка и ти дава съвет.
Приятно ми е, чичо Карта. - Добре.
Но съветът е чудесен.
Може би трябва да се нагодим към ситуацията.
И докато намерим решение, си напомняй, че искам да сме приятели,
като се аплодираш сам от време на време.
Благодаря, Гобо.
Синко, спомних си третата причина.
Ще дойда, когато мога. Чао. - Чао.
Фрагълите не мога да летят.
Да, не могат.
Това нормално ли е? Или беше плуването. Май не могат да плуват.
Или ми е нужна още лазаня.
Как ще се измъкнем и ще се върнем на трасето?
От онази пещера долита приятен звук.
Да идем да видим?
Уембли, пещерата е зад нас, е финишът - пред нас.
Стига си се носил с вятъра.
И преди го каза, но не ме носи вятърът.
Живея с настоящето. Не мисля за миналото.
Всичко се променя.
Може би трябва да бъдем гъвкави.
Аз съм гъвкава!
Браво, но имах предвид друго.
Пътя искам да познавам.
Уверена в успеха си се състезавам.
Не се налага да пресмятам. Всяка отсечка с лекота отмятам.
Ако кръгозора си разширим и се нагодим,
заплетения пъзел лесно ще наредим.
Понякога трябва да се приспособим.
Пътя да следваме, а не да се боим.
На живота да те води позволи и приятни изненади предвиди.
Да, готова за промените бъди
и нека вятърът посоката реши.
По пътя си върви и назад не гледай ти.
Звездите ще блестят над теб и вятърът у дома ще те отведе.
Май е по-добре...
От неизвестното не се плаши, дълбоко въздух поеми и го приеми.
В ръцете на съдбата се остави, за изненади готова бъди.
Нека животът си върви. Ти даровете му вземи.
За новостите отворен бъди.
Промените днес прегърни и нека вятърът посоката реши.
По пътя си върви и назад не гледай ти.
Звездите ще блестят над теб
и вятърът у дома ще те отведе.
Може пътя да не знам.
Но сърцето ако следваш ти, винаги победител ще си.
Не знаем накъде ни води то,
но аз винаги ще бъда до теб, и в добро, и в зло.
Да!
Красота!
Толкова силно желаех да следвам стария маршрут,
че не мислех за опасностите.
Но заради теб видяхме тази красота.
Не изпускай "прорива"!
Чувате ли?
Сякаш вятърът ни казва, че идва.
Да. Вече знаем къде да монтираме турбината.
Какъв екип! Обичам моя екип!
Викам базата. - Слушам.
Обожавам перуката си, тоест екипа си. - Прието.
Но и перуката върши работа. Да.
А сега накъде? - Не знам.
Страхотна дупка.
Обичайно не минавам оттук, но става!
Да вървим!
Уембли. Беше страхотно! - Да!
Върнахме се на маршрута. Имаме шанс за победа!
Ето те и теб, Ред! Чакам големия финал!
Идеален ъгъл за лицето ти!
Да!
Имаме победител, приятели!
Моки Фрагъл! - Какво?
Моки! Спечели, без да се състезаваш?
Това е...
Страхотно! - Страхотно!
Не бих казала, че победих.
Но май трябва, защото е истина!
Да! Майчице мила!
Какво...
Победата извади наяве друга моя черта!
Не ми е присъщо, но ми харесва!
Да!
Ура!
Наистина са сладки! Питайте мен - Синко Боровинко!
Беше страхотен коментатор, Синко. Дано не съм ти развалила удоволствието.
Наложи се да се нагодя.
Но ми беше приятно да имам компания.
Моя работа е да се чумеря!
Браво, Зъбчо, открил си приятел.
Това нямаше да стане със стария график.
Виждаш ли? Промяната понякога е за хубаво.
Да ме поздравиш ли искаш?
Какво... Зъбчо!
Моки,
и двете ще запомним днешния Криволичещ маратон.
Привет!
С Уембли измислихме нова игра. Нарича се "Как се играе".
Добре. Как се играе?
Точно така! - Успях!
Твой ред е, Бубър.
Знаеш ли? Лекарят ми каза да пазя рамото си.
Наистина ли? - Не.
Казах му, че вече е здрав. - Какво?
Стига бе!
Превод на субтитрите Анна Делчева