‫"הרחיקו את הצרות בריקודים
‫דאגות נועדו ליום אחר
‫תנו למוזיקה להתנגן
‫בפרוגל רוק
‫הרחיקו את הצרות בעבודה
‫ריקודים נועדו ליום אחר
‫תנו לפרוגל לשחק..."
‫אנחנו גובו. ‫- מוקי.
‫ומבלי. ‫- בובר.
‫רד.
‫ג'וניור!
‫שלום!
‫הצנונית שלי.
‫"הרחיקו את הצרות בריקודים
‫דאגות נועדו ליום אחר
‫תנו למוזיקה להתנגן
‫בפרוגל רוק ‫בפרוגל רוק."
‫הפרוגלים: בחזרה לפרוגל רוק -
‫בפרוגל רוק.
‫היי, רד. חזרתי ממדיטציית ההליכה שלי.
‫נראה שהבאתי איתי רודי דביק.
‫כאן את גרות?
‫זה קטן קצת לשתיים.
‫הייתי מוכן לגור בכל מקום.
‫שיהיה לך יום מופלא.
‫יש המון רוח בחוץ.
‫מאז הסופה לא מזמן,
‫נושבים כל מיני משבי רוח שנותרו מאחור.
‫כולם מדברים רק על הרוח.
‫"הרוח העיפה את זה, ‫הרוח העיפה את זה".
‫"היי, רד". ‫- האחרון היה פוגי?
‫בהחלט.
‫היי, רד.
‫אבל כל זה לא משנה.
‫היום יתקיים הסיבוב-היפוך-תון.
‫המרוץ הכי סיבובי, היפוכי, ‫קפצני ומכשולי בכל פרוגל רוק.
‫זו הסיבה שאת מפנה מקום ‫על מדף הגביעים שלך.
‫נכון מאוד. אני מכירה את המסלול ‫כמו את גב הבלוביוס שלי.
‫זה. זה הגב שלו.
‫או שזה הגב?
‫גם אני נרגשת לקראת מרוץ.
‫מול הציפיות האמנותיות שלי.
‫בסדר, תצטרכי לתת לי עוד קצת מידע.
‫אצייר את המרוץ בזמן שיתרחש.
‫אצור אמנות בזמן שאהיה בתנועה בעצמי.
‫תודה על מתנותיך, היקום.
‫בסדר, היכוני לצייר כתם אדום...
‫כי אני אטוס.
‫טוב, יש צד חיובי אחד לסופה, ‫צריך לנקות המון.
‫היי, אני יכול להתרגל לזה.
‫היפוך, סיבוב, שמאלה, קפיצה,
‫פנה ימינה, סטייה כפולה.
‫את יודעת שהמרוץ עוד לא התחיל, נכון?
‫כן.
‫אני רק עוברת בראש על כל סיבוב ‫ועל כל פנייה כדי שאהיה מוכנה.
‫זהירות, אני מטאטא.
‫טוב, נשמע שזה יום חשוב לשנינו.
‫אני הולך להביא את את החפץ הראשון ‫ששלח דוד מאט המטייל,
‫ואז אלך לדבר עם הגורגים. ‫- רגע.
‫לא תתחרה? ‫- לא השנה.
‫המצב עם הגורגים מבלבל.
‫היינו אויבים ואז היינו חברים.
‫אבל מה אנחנו עכשיו?
‫אני חייב ללכת לדבר עם ג'וניור.
‫גובו, לפי הכללים אם אתה לא מתחרה,
‫אתה צריך לבחור במישהו שיחליף אותך.
‫בסדר, אני בוחר בך, בובר.
‫מה? ‫- תיהנה, חבר.
‫בובר.
‫אהבת הכללים שלך פגעה בך שוב.
‫המשבונים האלה מהירים מאוד.
‫אני קורא להם "משבונים".
‫פחדתי מהם בהתחלה, אבל הם דווקא די מגניבים.
‫הם מעיפים אותי ממקום למקום
‫ומראים לי דברים די מעניינים.
‫כמו פרח הדגדוג הזה.
‫גם אני אדגדג אותך.
‫זה הזמן למרוץ. אתה תתחרה?
‫אני לא יודע. אני עושה את זה עכשיו ‫ונראה מה יקרה אחר כך.
‫זה מדגדג. זה מדגדג. ‫- אוי, בחיי. אל דגל הזינוק!
‫את נראית טוב, רד.
‫ואני חייבת להודות שאני מרגישה ‫שציור בתנועה כבר טבעי מאוד בשבילי.
‫תודה, סלע, שלימדת לי ‫שאמנות עלולה להיות מאתגרת.
‫אני בסדר, אל תדאגו לי.
‫הנה זה.
‫החפץ הראשון.
‫ספרוקי, הגיע הזמן להתעורר.
‫אוי, ספרוק.
‫אני יודעת שמוקדם מהרגיל, ‫אבל יש לי שעות מעבדה חדשות,
‫אז אתה תיאלץ להסתגל ללו"ז חדש.
‫שנינו צריכים.
‫בבקשה, חבר.
‫וואו.
‫החפץ הראשון שדוד שלי מאט ‫שלח כדי לשפר את פרוגל רוק.
‫מעניין מה הוא.
‫היי, הנה הוא.
‫תראו מי ער ונובח. אתה נרגש לקראת היום?
‫בסדר, בואו נתחיל במרוץ.
‫מישהו אמר "פרשנות בצבע"?
‫אני משוכנעת בהחלט שאף אחד לא אמר.
‫ברוכים הבאים לסיבוב-היפוך-תון.
‫המרוץ שבודק איזה פרוגל ‫יכול להסתובב להתהפך ולתנן הכי טוב.
‫אני ברי בלוברי ‫ואני אספק לכם פרשנות בצבע
‫והצבע הוא כחול.
‫היי.
‫למעשה, ברי, שנינו נספק פרשנות.
‫כיף!
‫תראו, זו ידידתי הוותיקה שרי הסותרת.
‫את לא בחופשה במפלי סקופ ‫בעונה הזו לרוב?
‫למעשה, ברי, הסופה הפריעה לטיול שלי.
‫אז החלטתי לעזור לך לסקר את האירוע.
‫בחיי, זה פשוט מלבב.
‫האמת היא שנתבקשתי ‫לשיר את המנון הפרוגלים.
‫מי ביקש ממך, שרי?
‫"יש סלע בלבי
‫יש מקום מתחת לאדמה
‫שבו אהבה היא ההתחלה..."
‫זה ייגמר בקרוב.
‫"וצחוק הוא הצליל..."
‫אני לא חושב שיש המנון כזה, שרי.
‫"הצליל של פרוגל...
‫רוק."
‫בסדר, שרי, תודה על... זה.
‫מעולה.
‫רצים, שימו לב לחרק-רוקית.
‫חרק-רוקית. חרק-רוקית.
‫שריקה.
‫והם יוצאים לדרך.
‫קדימה!
‫אכלו את האבק שלי, פרוגלים צעירים.
‫הסיבוב-היפוך-תון יצא לדרך. ‫- נפלא, סגנון נהדר.
‫היא נלהבת. תראו אותה.
‫המשיכו לרוץ, כולם, עבודה מעולה.
‫יש לנו פצוע.
‫יש לי שריטה בכתף.
‫יש לי שריטה בכתף?
‫נראה שאני לא חייב להמשיך. ‫יש!
‫כלומר, הכתף שלי.
‫הרגע נשרטתי מאוד.
‫זה בסדר, בובר.
‫אפשר להגיד שנפלת, אבל קמת.
‫תחגוג את זה, בובר. תחגוג את זה!
‫ופנייה וקפיצה ושמאלה וקפיצה
‫וימינה וקפיצה ושמאלה וקפיצה
‫וימינה וקפיצה והחלקה...
‫למה עצרת? ‫- כן. לרוץ.
‫"מישהו בא וניסה להפיל אותי
‫כולם אמרו לי ‫'רד, את לא יכולה להילחם בזה'
‫אבל ידעתי שאני טובה
‫הראיתי להם שאני יכולה
‫מישהו התחיל לתופף
‫מישהו אמר לי ‫'פרוגלית, לא תוכלי לנצח בזה'
‫אבל ידעתי שאני טובה
‫וגם הראיתי להם שאני יכולה
‫אתה חייב להיות מישהו
‫אתה חייב להיות חזק
‫כשיש לך את הסחורה ‫ברור שאתה לא יכול לטעות
‫זו רד פרוגל
‫הנה היא באה
‫זהירות
‫מישהו בא במגבעת גדולה
‫הוא אמר, 'פרוגלית, ‫את יודעת שלא תעברי את זה'
‫אבל ידעתי שאני טובה
‫וגם
‫הראיתי להם שאני יכולה
‫ידעתי שאני טובה."
‫הרוח בטח העיפה סלעים למסלול.
‫טוב, לא אשנה את המסלול שלי, ‫זה מה שבטוח.
‫היי.
‫ומבלי, מה אתה עושה כאן?
‫רקדתי ואז משבון העיף אותי לאגם חלקלק.
‫ואז ראיתי גפן שנראתה מדליק,
‫אז תפסתי והתנדנדתי...
‫ועכשיו אני כאן.
‫אם אתה כאן ואני כאן, זה אומר...
‫נכון, חברים. ‫ומבלי ורד בתיקו כרגע.
‫למעשה, ברי, אומרים "צמודים".
‫תודה רבה על זה, שר.
‫אני מצטערת, רד, ‫אבל את יכולה להביע את התסכול שלך אחרת?
‫קשה מאוד לראות את הפרצוף שלך.
‫עשית עבודה נהדרת בטורבינה, קוטרפין.
‫הייתי מוריד בפנייך את הכובע,
‫אבל אני חושש שתראי כמה מגוחך ‫סיפרתי את עצמי בסוף השבוע.
‫תודה, אדוני.
‫אבל הטורבינה לא יכולה ‫לייצר חשמל בשבילנו בלי רוח.
‫והמשבונים האלה לא צפויים בכלל.
‫ניסינו לרדוף אחרי אחד מהם, ‫אבל הוא היה מהיר מדי.
‫הלוואי שהיו מודיעים לנו ‫מתי הם מתכוונים לבוא.
‫כן. זה היה מעולה. ‫כאילו, "היי, אנחנו באים.
‫תכינו את הטורבינות".
‫האמת היא שזה רעיון לא רע.
‫אולי יש להם דרך כלשהי ‫לשדר את הגישה שלהם.
‫בואו נעקוב אחרי אחד מהם ונראה.
‫טיול!
‫אפשר לעצור כדי להביא פאה בדרך?
‫אני מתחיל להרגיש ‫שהתספורת הזו הייתה טעות עצומה.
‫שתה, ג'וניור ג'וניור,
‫כדי שתוכל לגדול ‫ולהיות גבוה כמו אבא שלך, ג'וניור סיניור.
‫היי, ג'וניור.
‫אני מצטער. רגע, תן לי...
‫ג'וניור, אתה בסדר?
‫למה אני צריך לשתוק?
‫ג'וניור! אנחנו צריכים לדבר.
‫מה? מה...
‫ג'וניור, מה קורה כאן?
‫מה זה היה?
‫שום דבר. ‫רק התאמנתי בקולות מצחיקים.
‫מה קורה?
‫לא רע.
‫אני יכול להשמיע קול טוב יותר.
‫מה קורה?
‫אתה מבין? צריך פשוט להתאמן.
‫עכשיו, אני יודע שהתאכזבת
‫כשאמרתי לך להפסיק להתרועע עם הפרוגלים...
‫מה? ‫- אבל חשבתי על זה.
‫כן?
‫אולי כדאי שאסביר לך את הסיבות ‫שאנחנו לא אוהבים פרוגלים.
‫ראשית, הם קטנים כל כך ‫שבקושי אפשר לראות אותם.
‫אבל... ‫- מה הם זוממים?
‫שנית, מה הקטע של הזנבות שלהם?
‫ושלישית... ‫אני יודע שהייתה סיבה שלישית.
‫מלכי,
‫לא סיימת את לזניית הבוקר שלך.
‫טוב, זו כנראה הסיבה ‫שאני לא מצליח להיזכר.
‫אחזור כשאהיה מלא מדי.
‫ותתרחק מהפרוגלים.
‫מצטער.
‫פנייה.
‫קפיצה, ימינה.
‫שמאלה.
‫אוי, לא. נראה שהרוח העיפה ‫חרוטי-אאוצ'י למסלול.
‫למעשה, ברי, ‫מבטאים זאת חרוטי-אוצ'י.
‫מה לכל הרוחות הייתי עושה בלעדייך, שרי?
‫היי, רד, בואי. פטריות קפיצה.
‫הן היו מכוסות בעלים, ‫אבל נראה שהרוח פינתה אותם.
‫ומבלי, לא אסטה מהמסלול ‫בגלל קצת רוח מטופשת.
‫הדרך הזו מושלמת.
‫בסדר.
‫אני אלך מכאן.
‫קדימה, ומבלי! קדימה!
‫רגע. לא פרשת מהמרוץ כי נפצעת בכתף?
‫אבל עכשיו אתה מניף את הזרוע.
‫כן, הרופא שלי אמר לי לעשות את זה. ‫זה אמור לעשות לה טוב.
‫באמת? מי הרופא שלך?
‫סלח לי. אל תטריד את המטופל שלי בבקשה.
‫הוא מנסה להחלים.
‫כן.
‫היי, ספרוקי.
‫איך הו... אוי, חבר.
‫אני יודעת שלרוב אנחנו ‫משחקים בכדור בחוף בשעה הזו
‫עד שהעיניים שלי מתמלאות בקרם הגנה ‫ואתה צריך להוביל אותי הביתה...
‫אבל אני צריכה ללכת לעבודה עכשיו.
‫זו המשמרת היחידה ‫שמתאימה ללו"ז החדש שלי.
‫אבל על אף שלא אהיה כאן...
‫אוכל לבדוק מה שלומך בהפסקות שלי.
‫שלום, ספרוקט.
‫אני לא כאן, אבל אני כאן.
‫כלומר, כרגע אני גם כאן וגם כאן.
‫בכל אופן... די מגניב, מה?
‫אני יודעת שזה קשה.
‫אבל היי, אולי יצא משהו טוב ‫מלוח הזמנים החדש הזה.
‫להתראות, חבר.
‫יש!
‫קו הסיום נמצא מעבר לגשר הזה.
‫ידעתי שלא אצטרך ‫לשנות את המסלול כדי לנצח.
‫בסדר. ‫לא נראה לי שכדאי שתלכי משם, רד.
‫בואי נלך לשם.
‫אולי הרוח יצרה לנו שביל נחמד ומגניב.
‫ומבלי, בפעם האחרונה, ‫אני אמשיך במסלול הרגיל.
‫אני לא עפה ברוח כמוך.
‫מה? רד. ‫- אני יוצאת לדרך.
‫זה לא מה שאני עושה.
‫זהירות, רד. לאט יותר.
‫אוי, לא!
‫פשוט... תפסיקי לזוז!
‫תפסיקי לזוז! אני אחשוב על רעיון.
‫אל תדאגי, רד. אני מבטיח שלא אעזוב.
‫אוי, עכשיו אין סיכוי שאזכה במרוץ.
‫תודה, ומבלי, אבל אתה יכול לשחרר עכשיו.
‫בסדר, לא הייתי בטוח ‫כי הבטחתי שלא אשחרר.
‫אבל עכשיו אני מבין שאני יכול. בסדר.
‫אז אני רוצה להיות חבר שלך, ‫אבל אבא שלי לא מרשה לי.
‫מה אעשה?
‫זה לא פשוט, חבר גדול.
‫זה ממש קטע לא פשוט של חבר גדול.
‫היי, בכל פעם כשאני מבולבל,
‫אני קורא גלויה של דוד שלי מאט המטייל.
‫דוד שלך מי ומה המטייל?
‫אתה יודע מה? פשוט אקריא.
‫בסדר.
‫"אחייני היקר גובו..."
‫המשימה שלי לשיפור פרוגל רוק ‫הביאה אותי למקום מרתק.
‫מקום עבודה של היצורים המטופשים.
‫הטיפשונים המסכנים עבדו קשה כל כך
‫שצעקו בנסיעה ברכבת הביתה.
‫זה עצוב מאוד.
‫הבעיה הייתה שהם המשיכו ‫לבצע את העבודה שלהם באותו האופן
‫גם כשהיא לא עבדה.
‫למזלם, הייתי שם כדי ללמד אותם להסתגל.
‫אפשר?
‫הם התרשמו ממני כל כך
‫שהתעקשו לתת לי פרס שידעו שמגיע לי...
‫תודה.
‫מחיאות כפיים סוערות.
‫תודה רבה, אבל אני חייב לברוח.
‫אז כדי לשפר את פרוגל רוק, ‫אני שולח לך כפיים מוחאות.
‫השתמש בהן כדי להפגין ‫את אהבתך ואת הערכתך למישהו.
‫"וזכור, תמיד תהיה מוכן להסתגל.
‫באהבה, דודך מאט המטייל."
‫אני מבין.
‫דוד שלך הוא הגלויה והיא נותנת לך עצות.
‫נעים מאוד, דוד גלויה.
‫בטח.
‫אבל העצה הזו מושלמת.
‫אולי אנחנו צריכים רק להסתגל ‫ולהפיק את המיטב מהמצב שלנו.
‫ובזמן שנחשוב על זה,
‫אם אתה צריך תזכורת לכך ‫שאני מעריך את הידידות בינינו,
‫פשוט תמחא לעצמך כפיים.
‫היי, תודה, גובו.
‫בן,
‫נזכרתי בדבר השלישי!
‫נתראה כשאוכל, חבר גדול.
‫ביי. ‫- ביי.
‫פרוגלים לא יכולים...
‫לעוף.
‫כן, הם לא יכולים לעוף.
‫נשמע לך נכון?
‫כן, אולי זה לשחות. ‫אולי הם לא יכולים לשחות.
‫אולי אני צריך עוד לזניית בוקר.
‫איך נצא מכאן ונחזור למרוץ?
‫היי.
‫צליל מגניב מגיע מהמערה הזו.
‫שנבדוק אותו?
‫ומבלי, המערה נמצאת מאחורינו ‫וקו הסיום נמצא לפנינו.
‫מספיק לעוף עם הרוח.
‫שמעי, אמרת את זה קודם ‫וזה לא מה שאני עושה.
‫אני רק מנסה לראות דברים כמו שהם,
‫לא כמו שהיו.
‫כלומר, דברים משתנים.
‫אולי עלינו להיות גמישים.
‫אני גמישה!
‫זה די מרשים, אבל לא לזה התכוונתי.
‫"אני אוהבת לדעת את הדרך
‫כי אם היא אותו הדבר, ‫אני לא יכולה להפסיד
‫אני יודעת לאן היא מובילה
‫הסיבובים והעיקולים שאני רגילה אליהם
‫אם נפתח את לבנו ‫ונפתח את ראשינו
‫נוכל להתחיל לפרום ‫את הקשרים שאנחנו יוצרים
‫לפעמים בחיים צריך להסתגל
‫לא לחשוש ממה שלפנינו, ‫אלא פשוט ללכת במסלול
‫נתיב החיים יוביל אותך ‫ומי יודע מה נגלה?
‫כן, צריך להיות פתוח לדברים חדשים
‫לאן שהיא תוביל אותך, ‫תני לרוח להחליט
‫לכי במסלול משלך ואל תביטי לאחור
‫כי הכוכבים ימצאו אותך ‫והרוח תוביל אותך הביתה
‫אני פשוט חושבת ש...
‫אני יודע שקשה לא לפקפק
‫אבל שאפי עמוק ועשי כמיטב יכולתך
‫לפעמים צריך לבטוח ביקום
‫כי מי יודע מה מצפה לנו מעבר לפינה
‫מסלול החיים יוביל אותך ‫ומי יודע מה נמצא? כן
‫כן, צריך להיות פתוח לדברים חדשים
‫לאן שהיא תוביל אותך, ‫תני לרוח להחליט
‫לכי במסלול משלך ואל תביטי לאחור
‫כי הכוכבים יאירו את המסלול שתמצאי
‫הרוח תוביל אותך הביתה
‫אני אמנם לא יודעת את הדרך
‫אבל אם תלכי בעקבות לבך ‫לא תוכלי להפסיד
‫אנחנו לא יודעים לאן היא מובילה
‫אבל תמיד אהיה כאן לצדך..."
‫וואו! ‫- כן!
‫יפהפה. ‫- כן.
‫הייתי ממוקדת כל כך בריצה במסלול הקבוע,
‫שנתקעתי בשגרה.
‫אבל הדרך שלך הראתה לנו את כל זה.
‫אל תיתני למשבון לברוח.
‫אתם שומעים את זה?
‫זה כאילו שהרוח מודיעה לנו שהיא בדרך.
‫כן. עכשיו נדע מתי להניף ‫את הטורבינות שלנו בשביל כוח הרוח.
‫וואו. איזה צוות.
‫אני מת על הצוות שלי.
‫אדריכל לבסיס. ‫- כאן הבסיס.
‫אני אוהב את הפאה שלי. כלומר, את הצוות. ‫- קיבלתי.
‫אבל הפאה עובדת לגמרי, נכון?
‫כן.
‫אז לאן עכשיו, ומבל? ‫- אני לא יודע.
‫זה נראה די מגניב. ‫- כן!
‫זה לא המסלול הקבוע שלי, אז כן.
‫בוא נעשה את זה.
‫וואו!
‫ומבלי, זה היה מדהים! ‫- כן!
‫ועכשיו חזרנו למסלול.
‫אני חושבת שיש לנו סיכוי לנצח! ‫- כן!
‫הנה את, רד!
‫אני כאן לסיום הגדול!
‫זו הזווית המושלמת לצייר את הפנים שלך.
‫כן!
‫ונראה שיש לנו מנצחת, חברים!
‫מוקי פרוגל! ‫- מה?
‫תודה. ‫- מוקי.
‫לא ניסית להתחרות בכלל, אבל ניצחת.
‫זה...
‫פשוט מושלם! ‫- פשוט מושלם!
‫לא הייתי אומרת שניצחתי.
‫לעומת זאת, אפשר לומר זאת כי ניצחתי!
‫כן! מאמה פרוגלית!
‫מה...
‫נראה שניצחון באמת מוציא ממני משהו חדש.
‫זה אמנם חדש, אבל זה מוצא חן בעיניי!
‫כן!
‫איזה רגע מתוק.
‫ואני מבין במתיקות, אני ברי בלוברי!
‫יופי של פרשנות בצבע היום, ברי.
‫אני מקווה שלא הרסתי לך את היום ‫בכך שהצטרפתי אליך.
‫ובכן, זה דרש הסתגלות,
‫אבל האמת היא שהיה נחמד שהייתה לי חברה.
‫אתה לא אמור לסתור אותי, זה הקטע שלי.
‫תראה את זה, ספרוקי, מצאת חבר.
‫וזה לא היה קורה ‫אילו היינו בלו"ז הרגיל שלנו.
‫אתה רואה? לפעמים צריך ‫לאמץ הזדמנויות חדשות.
‫אתה רוצה להגיד לי שלום?
‫היי, מה אתה... ספרוקי!
‫שמעי, מוקי,
‫נראה שלשתינו יש מזכרת מהסיבוב-היפוך-תון.
‫היי.
‫אתן רוצות לשחק במשחק החדש ‫שוומבלי ואני המצאנו?
‫קוראים לו "איך משחקים בו?"
‫בסדר, איך משחקים בו?
‫כן! הצלחת!
‫בדיוק! ‫- הצלחתי!
‫בסדר, בובר, תורך.
‫אתה יודע מה?
‫הרופא שלי אמר לי ‫שאני צריך לתת לכתף שלי לנוח עוד קצת.
‫באמת? ‫- לא.
‫האמת היא שאמרתי לו שהוא כבר החלים. ‫- מה?
‫אוי, בחייך.
‫מה...
‫תרגום: אסף ראביד