Gond helyett táncra fel
Aggódni máskor kell
A zene kezdődjön el
Lent a Flúgosok Barlangjában
Gond helyett munkára fel
Táncolni máskor kell
Minden Flúgos játékra lel
- Íme Gobo! - Moki.
- Wembley. - Boober.
Red.
Kicsi!
Hahó!
A retkem!
Gond helyett táncra fel
Aggódni máskor kell
A zene kezdődjön el
Lent a Flúgosok Barlangjában Lent a Flúgosok Barlangjában
Fraggle Rock: Újra zúznak
Lent a Flúgosok Barlangjában.
Szia, Red! Megjöttem a sétálós meditációmról.
Hoppá! Úgy fest, hazahoztam egy kis Trutyi-Mutyit.
Te itt laksz?
Nem sok hely kettőnek, mi?
Már úgyis indulni akartam!
Legyen dicsőséges napod!
Micsoda szélvész van kint!
A múltkori vihar óta
az összes maradék széllökés itt fujkál körülöttünk.
Mindenki csak a szélről tud beszélni.
„A szél körbefújta ezt.” „A szél körbefújta azt.”
- „Szia, Red!” - Most Pogit utánoztad?
Bizony ám!
Szia, Red!
De az egész nem érdekes.
Ma van a Pörgeforgathon.
A legkanyargósabb, legugrálósabb, legrázósabb verseny az egész barlangban.
Hát ezért csinálsz helyet a serleges polcodon.
Így van. Úgy ismerem ezt a pályát, mint a csóviuszom hátulját.
Pont azt, azt a hátulját.
Vagy-vagy ez a hátulja? Én...
Én is várom a versenyt.
A saját művészi elvárásaim ellenére.
Oké, ennél egy kicsit többet is elárulhatnál.
Lefestem a versenyt, miközben zajlik.
Alkotok, miközben én magam is mozgásban vagyok.
Köszönöm, világegyetem, ezeket az adományokat!
Elmosódott vörös foltot fogsz festeni,
mert én száguldani fogok.
Egy jó oldala van ennek a szélviharnak: sok takarítanivaló akad.
Én meg tudnám szokni.
Pördülj, fordulj balra, ugorj,
fordulj jobbra, dupla pörgés!
Red, tudod, hogy még nem kezdődött el, igaz?
Ó, igen.
Csak fejben végigveszek minden kanyart, hogy készen álljak az indulásra.
Jön a söprű!
Hát, nagy nap ez mindkettőnknek.
Indulok Utazó Matt bácsi első új leletért.
- aztán beszélek a Gorgokkal. - Várj!
- Te nem versenyzel? - Hát, idén nem.
Zavarosak a dolgok a Gorgokkal.
Ellenségek voltunk, barátok lettünk.
De mik vagyunk most?
Beszélnem kell Kicsivel.
Ó, Gobo, a szabályok szerint, ha nem versenyzel,
akkor helyettest kell választanod.
Oké, téged nevezlek ki, Boober.
- Mi? - Mulass jól!
Ó, Boober!
A szabályimádatod megint bajt hozott rád.
Gyorsak ezek a széllökkentyűk!
„Széllökkentyűk”-nek hívom őket.
Én eleinte féltem tőlük, de igazából elég királyak.
Körbefújtak,
és néhány érdekes dolgot mutattak.
Például ezt a csikivirágot.
Visszacsikizlek.
Kezdődik a verseny. Te indulsz?
Nem tudom. Most ezt csinálom, meglátom, mi a következő.
- Ez csikiz. - Jaj, nekem! A startzászlóhoz!
Jól nézel ki, Red.
Bevallom, máris természetes nekem mozgás közben festeni.
Kösz, szikla, hogy megmutattad, olykor kemény a művészélet.
Jól vagyok, ne aggódjatok miattam!
Itt is van.
Az első új lelet.
Szegecs, ideje felkelni.
Ó, Szegcsi!
Tudom, még korán van, de új laborbeosztásom van,
alkalmazkodnod kell az új napirendhez.
Mindkettőnknek.
Parancsolj, haver!
Azta!
Az első új műtárgy Matt bácsitól a barlang fejlesztésére.
Vajon mi lehet ez?
Hé, ott van!
Nicsak, ki ugat ébren? Izgatottan várod a mai napot?
Oké, induljon a verseny!
Valaki azt mondta, hogy: „Színes kommentár”?
Biztos vagyok benne, hogy senki nem mondta.
Üdvözlünk mindenkit a Pörgeforgathonon,
a versenyen, ahol kiderül, melyik Flúgos tud a legjobban pördülni és fordulni!
Áfonya Sanya vagyok. Azért jöttem, hogy színes kommentárokat mondjak.
És ez a szín a kék.
Üdv!
Igazából, Sanya, ketten leszünk a kommentátorok.
Klafa!
Kit látnak szemeim, régi barátom, Kontra Olga!
Ilyenkor nem mindig a Kanál-zuhatagnál szoktál üdülni?
Igazából, Sanya, az a szélvihar félbeszakította az utat.
Szóval segíteni tudok lebonyolítani ezt az eseményt.
Hát nem pompázatos?
Valójában felkértek a Flúgos himnusz eléneklésére.
Ki kért fel, Olga?
Van a szívemben egy kő
Van egy hely a föld alatt
Ahol a szeretet a fő
Mindjárt vége.
És a nevetés, ha-ha, a hang
Szerintem ez nem himnusz.
Szólj hát, te
Barlang
Oké, igazán köszönjük, Olga!
De jó!
Futók, a Sípbogárhoz!
Ó, Sípbogár!
Síp!
És elindultak.
Hajrá!
Bottal üthetitek a nyomomat, gyerekek!
- A Pörgeforgathon elindult. - Csodálatos.
Lelkes a hölgy! Micsoda menet!
Futás, emberek! Nagyon jól csináljátok.
Van egy sérülésünk.
Lehorzsoltam a vállam.
Lehorzsoltam?
Ezzel ki tudok állni. Igen!
Vagyis, én... A vállam.
De lehorzsoltam!
Semmi vész, Boober!
Kicsit elestél, de felkeltél.
Ezt ünnepeld, Boober! Ezt ünnepeld!
És pördülj! És ugorj! És balra! És ugrás!
És jobbra! És ugrás! És balra! És ugrás!
És jobbra! És ugrás! És csúszás!
- Miért állsz meg? - Ó, igen. Futás.
Jött egy ipse, és lekerült
Mindenki mondta „Red, ez úgysem sikerül”
De hú-hú, én tudtam, ki itt a jó
Bibap, dúdilibap Megmutattam, ki a nyerő futó
Az ipse dobolni kezd, ra-ta-ta
„A Flúgos csajszi ugye feladja?”
De hú-hú, én tudtam, ki itt a jó
És ó-hú-hú-hú-hú Megmutattam, ki a nyerő futó
Mutasd meg, hogy vagy valaki
Legyél erős
Ha megvan hozzá minden Akkor tudod, nincs, ki legyőz
Hú-hú-hú
Flúgos Red
Itt jön már
Vigyázat
Juhú!
Egy ipse jött, fején cilinder
Mondja: „Flúgos csajszi Nem fog összejönni, ezt hidd el”
Én tudtam, ki itt a jó
És ó-hú-hú-hú-hú
Megmutattam, ki a nyerő futó
Ó-ó, én tudtam, ki itt a jó
A szél biztos sziklákat fújt a pályára.
Hát én nem változtatok az útvonalamon, az biztos.
Szia!
Wembley, mit keresel te itt?
Táncoltam, aztán egy széllökkentyű egy csúszós tóhoz fújt.
Észrevettem ezt a csini indát,
így kapaszkodtam, és lengtem,
és most itt vagyok.
Ha te itt vagy, és én itt vagyok, az azt jelenti...
Így van, emberek! Red és Wembley immár döntetlenre áll.
Igazából ezt úgy hívják, hogy fej fej mellett vannak.
Köszönöm szépen, Olgi!
Bocs, Red, de nem tudnád másképp kifejezni a frusztrációdat?
Nehéz a képedet nézni.
Csúcsteljesítmény ez a turbina, Csapszeg!
Emelném is a sisakom,
de nem akarom, hogy nevess a frizurán, amit hétvégén vágtam magamnak.
Köszönöm, uram!
De a turbina szél nélkül nem képes áramot termelni.
És a széllökkentyűk kiszámíthatatlanok.
Egynek a nyomába eredtünk, de túl gyors volt.
Bárcsak szólnának, mikor jönnek!
Ó, igen! Az nagyszerű lenne. Mondjuk, hogy: „Hé, jövünk.
Készítsétek a turbinákat!”
Ez tulajdonképpen nem is rossz ötlet.
Talán mégis van rá mód, hogy jelezzék, ha közelednek.
Kövessünk egyet, meglátjuk!
Utazás!
Megállhatunk útközben parókáért?
Ez a hajvágás hatalmas hiba volt.
Igyál, Kicsi Kicsi,
hogy szép nagyra nőj, mint az apukád, Kicsi Nagy!
Szia, Kicsi!
Bocs! Majd én...
Kicsi, jól vagy?
Mi... Miért maradjak csendben?
Kicsi! Beszélnünk kell!
Mi...
Kicsi, mi történik?
Mi volt az?
Semmi. Csak vicces hangokat gyakoroltam.
Mi történik?
Hát, nem is rossz.
Én valószínűleg tudnék jobbat is.
Mi történik?
Igen, látod? Csak gyakorolnod kell.
Tudom, hogy csalódott voltál,
amikor azt mondtam, ne barátkozz többet a Flúgosokkal...
- Mi? - ...de gondolkodtam.
Igen?
Talán hasznos lenne, ha elsorolnám, miért nem szeretjük a Flúgosokat.
Egyrészt olyan kicsik, hogy alig lehet látni őket.
- De... - Miben mesterkednek?
Kettő: mi az a farok?
És három... Tudom, hogy volt harmadik oka is.
Királyom,
nem etted meg a reggeli lasagnádat.
Hát igen, valószínűleg ezért felejtettem el.
Visszajövök, ha úgy jóllaktam, mint a duda.
És ne állj szóba a Flúgosokkal!
Bocs!
Fordul!
Ugrás, jobbra!
Balra!
O-ó! A szél telefújta a pályát jujtobozokkal.
Igazából, Sanya, azok jajtobozok.
Ugyan mihez kezdenék nélküled, Olga?
Hé, Red! Gyere! Ugrógombák!
Levelek takarták őket, de a szél elvitte mindet.
Wembley, nem térek le az útról csak valami buta szél miatt.
Ez az út tökéletes.
Juj!
- Juj! - Oké.
- Én erre fogok menni. - Juj!
Juj!
Menj, Wembley! Menj! Menj, menj, menj!
Várjunk! Nem azért álltál ki, mert megsérült a vállad?
Most meg vígan hadonászol.
Ja, igen. Az orvosom mondta, hogy csináljam, mert jót tesz neki.
Tényleg? Ki az orvosod?
Elnézést! Kérem, ne zaklassa a betegemet!
Szeretne gyógyulni.
Igen.
Szia, Szegecs!
Hogy megy a... Pajti!
Tudom, ilyenkor a parton szoktunk labdázni,
amíg naptej nem megy a szemembe, és neked kell hazavezetned,
de most dolgoznom kell.
Csak így fér be a napirendbe.
De, bár nem leszek itt,
a szüneteimben megnézhetlek.
Szia, Szegcsi!
Nem vagyok itt, de mégis itt vagyok.
Hát, most itt is vagyok, meg nem is.
Na mindegy. Király, nem?
Tudom, hogy nehéz.
De talán valami jó fog kisülni ebből az új beosztásból.
Viszlát később, pajti!
Igen!
A célvonal pont ezen a hídon túl van.
Tudtam, hogy nem kell változtatni az útvonalon a győzelemhez.
Oké. Nem hiszem, hogy arra kéne menned, Red.
Mehetnénk arra.
Talán a szél egy kellemes, hűs ösvényre fúj minket.
Wembley, utoljára mondom, én ragaszkodom az útvonalhoz.
Nem hagyom, hogy ide-oda fújjon a szél, mint téged.
- Mi? Red! - Jövök!
Én nem csinálom.
Óvatosan, Red! Lassíts!
Ó, ne!
Ne mozogj már! Mindjárt kitalálok valamit.
Ne félj, Red! Ígérem, hogy nem engedem el.
Képtelenség, kizárt, hogy nyerjek a versenyen.
Köszönöm, Wembley, de most már elengedheted!
Jó. Nem tudtam, mert megígértem, hogy nem engedem.
De már értem, hogy szabad. Oké.
Szóval, én barát akarok lenni, de a papám nem engedi!
Mit csináljak?
Ez aztán kemény dió, nagy pajtás!
Jókora pajtás, kemény dió.
Hé! Ha össze vagyok zavarodva,
akkor mindig elolvasom Matt bácsi egyik lapját.
Matt bácsikád, aki egy hogyhívják?
Tudod, mit, inkább csak felolvasom.
Oké!
„Kedves Gobo unokaöcsém...”
A küldetésem, hogy fejlesszem a barlangot, csodás helyre vitt.
A fura szerzetek egy munkahelyére.
Szegény furák úgy túldolgozták magukat,
hogy sikoltoztak a kisvasúton hazafelé.
Nagyon szomorú.
A baj az volt, hogy ugyanúgy végezték a munkájukat,
annak ellenére, hogy nem ment.
Szerencsére megmutathattam, hogy alkalmazkodjanak.
Szabad lesz?
Úgy le voltak nyűgözve,
hogy megjutalmaztak valamivel, amit megérdemeltem...
Köszönöm!
...egy nagy tapssal.
Köszönöm, de muszáj távoznom!
A barlang fejlesztésére hazaküldöm ezeket a tapsoló tenyereket.
Fejezzetek ki vele szeretetet és megbecsülést!
„És ne feledjétek, mindig alkalmazkodjatok!
Szeretettel: bácsikád, Matt.”
Értem.
A nagybácsid az a képeslap, és tanácsokat osztogat.
Örvendek, Képeslap bácsi.
Persze.
De ez tökéletes tanács, nem?
Talán alkalmazkodni kell, és a legtöbbet kihozni a szituból.
És ahogy rájöttünk,
ha eszünkbe kell idézni, hogy megbecsüljük a barátságot,
akkor tapsoljuk meg magunkat!
Hé, kösz, Gobo!
Fiam,
eszembe jutott a harmadik dolog!
Jövök, ha lehet, nagy cimbi!
- Szia! - Szia!
A Flúgosok nem tudnak...
repülni.
Igen, nem tudnak repülni.
Szerinted ez rendben van?
Talán inkább úszni. Talán úszni nem tudnak.
Talán kéne ennem még egy kis lasagnát.
Hogy jutunk innen ki, hogy visszamenjünk a versenyre?
Hé!
Valami klasszat hallok abból a barlangból.
Ne nézzük meg?
Wembley, az a barlang mögöttünk van, a célvonal meg előttünk.
Nem arra megyünk, amerre a szél fúj.
Ezt már mondtad, és nem ezt csinálom.
Én próbálom a maguk valójában látni a dolgokat,
nem úgy, ahogy szoktuk.
A dolgok változnak.
Talán rugalmasnak kell lennünk.
Én rugalmas vagyok!
Lenyűgöző, de nem pont erre gondoltam.
Szeretem a járt utat
Mert azon soha el nem tévedek
Az irány erre mutat
Ahol minden kanyart jól ismerek
Ha a szívünk és az elménk Már nyitva áll
A tévutakat fejtsük vissza már
Van úgy, hogy alkalmazkodni muszáj
Kövesd az ösvényt Ne félj, hogy ott mi vár
Az életutad majd vezet És ki tudja, mit talál
Elmondom újra, légy nyitott az újra
Bármerre vigyen Add magad a szélnek át
Járd csak az utad A múltnak a hátad mutasd
A csillagod megy veled A szél hazavezet, meglásd
Csak azt gondoltam...
Tudom, hogy az ember kétkedik
Sóhajts egyet S tedd meg, mi tőled telik
Az univerzumban bízni érdemes
Mert ki tudja, a kanyaron túl mi lesz
Az életutad majd vezet És ki tudja, mit talál, igen
Elmondom újra, légy nyitott az újra
Bármerre vigyen Add magad a szélnek át
Járd csak az utad A múltnak a hátad mutasd
A csillagod megy veled
A szél hazavezet, meglásd
Nem ismerem az utat
Nem veszítesz, ha a szíved követed
Nem is tudjuk, merre tart
De én mindig itt leszek melletted
- Azta! - Igen!
- Gyönyörű! - Az.
Csak arra figyeltem, hogy a sokszor bejárt úton fussak.
Nem tudtam kibillenni a régi kerékvágásból.
De a te utad megmutatta nekünk ezt az egészet.
El ne engedjük ezt a széllökkentyűt!
Halljátok?
Mintha a szél mondaná nekünk, hogy erre tart.
Most már tudjuk, hova tegyük a turbinánkat, hogy szélenergiát nyerjünk.
Azta! Micsoda csapat!
Imádom a csapatomat!
- Építész a bázisnak. - Itt a bázis, vétel!
- Imádom a parókámat! Vagyis a csapatom. - Vettem!
De a paróka teljesen bevált, igaz?
Igen.
- Akkor most merre tovább, Wemble? - Nem tudom.
- Ez elég jól néz ki. - Igen!
Nem a megszokott útvonalon megyek, szóval igen!
Vágjunk bele!
Azta!
- Ó, Wembley! Ez elképesztő volt! - Az!
És visszaértünk a pályára.
- Szerintem még nyerhetünk! - Igen!
Hát itt vagy, Red!
A befutó miatt vagyok itt!
Ez a tökéletes szög elkapni az arcodat.
Igen!
És úgy tűnik, megvan a győztesünk!
- Flúgos Moki! - Mi?
- Köszönöm! - Moki!
Meg sem próbáltál versenyezni, de mégis nyertél?
Ez...
- egyszerűen tökéletes! - Egyszerűen tökéletes!
Hát, azt nem mondanám, hogy nyertem.
Bár szerintem te mondhatnád, mert nyertem!
Ez az! Szentséges Flúgos ég!
Mi...
Azt hiszem, a győzelem egy másik oldalamat hozza elő.
Ez új, minden rendben! De nekem tetszik!
Igen!
Jaj, hát nem édes pillanat?
És én már csak tudom, mi édes. Áfonya Sanya vagyok!
Csodás volt ma a színes kommentár, Sanya.
Remélem, nem rontotta el a napodat, hogy csatlakoztam hozzád.
Hát, az csak egy apró változás volt.
De igazából jó volt társaságot kapni.
Ne legyél ellentmondásos, ez az én terepem!
Nézzenek oda, Szegecs, új barátod van!
Ez soha nem lett volna a szokásos napirend mellett.
Látod? Néha meg kell ragadni az új lehetőségeket.
Nem akarsz köszönni?
Hé! Mit csinálsz... Szegecs!
Hát, Moki!
Úgy néz ki, mindkettőnkkel történt valami emlékezetes a Pörgeforgathonon.
Hé!
Játsszuk azt, amit Wembley-vel találtunk ki?
A címe: „Hogy kell játszani?”
Oké. Hogy kell játszani?
Igen! Jól csináltad!
- Ez az! - Jól!
Oké, Boober, te jössz.
Tudod, mit?
Az orvosom azt mondta, hogy még pihenjen a vállam.
- Tényleg? - Nem.
- Igazából azt mondtam, hogy használhatja. - Mi?
Ó, ne már!
Mi...
A feliratot fordította: Binder Natália