Dans bekymringene vekk Uro er for en annen dag
La musikken spille Nede i Fraggelberget
Jobb bekymringene vekk Dansing tar vi en annen dag
La fragglene leke
- Gobo. - Moki.
- Vembi. - Bober.
Vips.
Junior!
Hallo!
Reddiken min.
Dans bekymringene vekk Uro er for en annen dag
La musikken spille Nede i Fraggelberget
Fragglene: Tilbake til Fraggelberget
Nede i Fraggelberget.
Hei, Vips. Jeg har gått tur og meditert. Jeg fikk visst med meg en klistreklager.
Er det her dere bor?
Ganske trangt for to.
Jeg var klar for å dra uansett!
Ha en strålende dag. Det blåser fælt der ute.
Helt siden stormen har det vært masse restvindkast.
Alle snakker bare om vinden.
"Vinden blåste ditt rundt." "Vinden blåste datt rundt."
-"Hei, Vips." - Var den siste Pogi?
Det stemmer.
Hei, Vips.
Men det har ikke noe å si. I dag er det sving-og-snirklaton,
det meste svingete, snirklete, humpete, dumpete løpet i hele Fraggelberget.
Det er derfor du rydder plass på premiehylla.
Ja. Jeg kjenner løypa like godt som baksida av balubusen min.
Der har vi baksida.
Eller er det baksida?
Jeg skal også konkurrere. Mot mine kunstneriske forventninger.
Ok, du må forklare litt mer enn det.
Jeg skal male løpet mens det skjer.
Skape kunst mens jeg selv er i bevegelse.
Takk, universet, for disse evnene.
Gjør deg klar til å male et rødt lyn, for jeg skal storme av gårde.
Én fordel ved stormen er at det er mye å rydde opp.
Dette kan jeg venne meg til.
Sving, til venstre, hopp, til høyre, dobbelsving.
Vips, du vet vel at løpet ikke har begynt?
Ja. Jeg bare går gjennom hver eneste sving i hodet, så jeg er klar.
- Feier forbi. - Det er en stor dag for oss begge.
Jeg skal hente en ny artefakt fra onkel Mac,
- og så prate med gorgene. - Vent.
- Skal du ikke delta? - Ikke i år.
Det er forvirrende med gorgene. Vi var fiender, så ble vi venner.
Men hva er vi nå? Jeg må prate med Junior.
Gobo, reglene sier at hvis du ikke deltar, må du velge en erstatter.
- Ok. Jeg nominerer deg, Bober. Ha det gøy. - Hva?
Å, Bober. Du fikk svi for din forkjærlighet for regler igjen.
For noen raske gufser. Jeg kaller dem "gufser".
Jeg var redd for dem, men de er ganske kule.
De har blåst meg rundt og vist meg interessante ting.
Som denne kileblomsten.
Jeg skal kile deg også.
Løpet begynner. Skal du delta?
Vet ikke. Jeg gjør dette nå, så ser jeg hva som skjer.
- Det kiler. - Huff. Til startflagget.
Ser bra ut, Vips. Å male på farten begynner allerede å føles naturlig.
Takk, stein, for at du viser at kunst kan være utfordrende.
Alt i orden. Ikke tenk på meg.
Der er den. Den første nye artefakten.
Sprockie, nå må du stå opp.
Å, Sprock. Det er tidligere enn vanlig, men jeg har ny lab-tid,
så du må venne deg til en ny timeplan. Det må vi begge.
Vær så god.
Den første nye artefakten fra onkel Mac som skal gjøre Fraggelberget bedre.
Hva kan det være?
Hei, se hvem som er oppe og bjeffer. Er du spent på dagen?
Ok, la oss sette i gang.
Sa noen "fargerik kommentering"?
Jeg er sikker på at ingen sa det.
Velkommen til sving-og-snirklatonet,
løpet som avgjør hvem som er best til å svinge, snirkle og sno seg fram.
Jeg heter Bjarne Blåbær, og jeg gir dere fargerik kommentering.
Og den fargen er blå.
Hei!
Faktisk skal vi begge kommentere, Bjarne.
Gøy!
Er det ikke min gamle kompis Kristin Kranglefant?
Pleier ikke du å være på ferie i Scoopefossen nå?
Faktisk satte stormen en stopper for turen.
Så jeg kan like gjerne hjelpe deg å dekke dette.
Er ikke det herlig?
Jeg har faktisk blitt bedt om å synge Fraggelsangen.
Bedt av hvem, Kristin?
Det er et berg i mitt hjerte
Det er et sted under jorden
Hvor kjærlighet er starten
- Det er snart over. - Og latter, haha, er lyden
- Jeg tror ikke det er en ekte sang. - Bare hør, Fraggel...
...berget
Ok, takk til Kristin for det.
Så bra.
Løpere, vent på fløytebilla.
Fløytebilla.
Fløyt.
Og de er i gang.
- Kom igjen! - Jeg gruser dere, ungfraggler.
- Sving-og-snirklatonet har begynt. - Vidunderlig.
Hun er full av futt. Se på dem.
Løp! Dette går kjempebra.
- Vi har en skade. - Jeg skrapa opp skulderen.
Jeg skrapa opp skulderen? Da kan jeg visst stå over. Ja!
Jeg mener, skulderen min. Jeg skrapa den opp skikkelig.
Det går bra, Bober. Du falt, men du reiste deg igjen.
Gled deg over det, Bober!
Og sving. Og hopp. Og venstre. Og hopp.
Og høyre. Og hopp. Og venstre. Og hopp.
Og høyre. Og hopp. Og skli.
- Hvorfor stopper du? - Å ja, løpe.
Jeg skulle konkurrere med en mestermann Alle sammen sa: "Du slår ikke han"
Men whoa-ooh-oh, jeg kan hvis jeg vil
Whop, bop, doodily-bop Så gikk det seg til
Så begynte en å tromme med rat-tat-tatt Fyren sa: "Jeg slår deg glatt"
Men whoa-ho-ho Jeg kan hvis jeg vil
Og oh-whoa-whoa-whoa-whoa Så gikk det seg til
Du må tørre å stå fram, satse maksimalt
Når du får det til Da vet du ingenting kan gå galt
Juhu-hu
Det er Vips Fraggel
Her kommer hun
Se opp
Juhu!
Så kom det en fyr i en skyhøy hatt Han tror ikke jeg kan slå ham på 100 flatt
Men whoa-oh, jeg kan hvis jeg vil
Og oh-whoa-whoa-whoa-whoa Så gikk det seg til
Åh, jeg kan hvis jeg vil
Vinden må ha blåst steiner ned i løypa. Jeg endrer ikke ruta, det er helt sikkert.
Hei.
Vembi, hvorfor er du her?
Jeg danset, og så blåste en gufse meg bort til en glatt dam.
Jeg så en finfin lian, så jeg holdt meg fast og svingte,
og nå er jeg her.
Hvis du er her, og jeg er her, så betyr det at...
Det stemmer! Vips og Vembi ligger likt.
Faktisk, Bjarne, heter det side om side.
Tusen takk for det, Kristin.
Vips, kan du uttrykke frustrasjonen på en annen måte? Jeg ser ikke ansiktet ditt.
Fabelaktig jobbet med turbinen, Splittpinne.
Jeg skulle tatt av meg hatten, men da ser du min latterlige nye frisyre.
Takk, sjef.
Men vi får ikke strøm fra turbinen uten vind.
Og gufsene er så uforutsigbare.
Vi prøvde å fange en, men den var for rask.
Om bare de sa når de kom.
Det hadde vært topp. "Hei, nå kommer vi. Gjør klar turbinene."
Det er ikke en dårlig idé.
Kanskje de har en måte å vise oss at de kommer på.
Vi følger etter en og ser.
Ut på tur!
Kan vi få tak i en parykk på veien? Den hårklippen var en stor tabbe.
Drikk opp, Junior Junior,
så du vokser deg fin og høy sånn som pappa, Junior Senior.
Hei, Junior.
Unnskyld. La meg...
Junior, gikk det bra?
Hvorfor hysjer du?
Junior! Vi må ta en prat.
Hva...
Junior, hva er det som skjer?
Hva var det?
Ingenting. Jeg bare øvde på å lage rare stemmer. Hva er det som skjer?
Ikke så verst. Jeg kan nok gjøre det bedre.
Hva er det som skjer?
Der ser du. Du må bare øve.
Jeg vet du ble skuffa da jeg sa at du ikke får fraternisere med fragglene lenger.
- Hva? - Men jeg har tenkt meg om.
Ja?
Kanskje det hadde hjulpet om jeg forklarte grunnene til at vi ikke liker fraggler.
Én: De er så små at man knapt kan se dem.
- Men... - Hva driver de med?
To: Hva er greia med halen deres?
Og tre: Vel, jeg vet jeg hadde en tredje ting.
Kongen min, du spiste ikke opp frokost-lasagnen din.
Det er nok derfor jeg ikke husker det.
Jeg kommer tilbake når jeg er ukomfortabelt mett.
Og hold deg unna fragglene.
Beklager.
Sving.
Hopp. Høyre.
Venstre.
Vinden har visst blåst noen ao-ao-kongler ut på løypa.
Det uttales faktisk au-au-kongler, Bjarne.
Hva skulle jeg gjort uten deg, Kristin?
Vips, kom! Sprettesopp! De var dekket av blader, men vinden blåste dem bort.
Vembi, jeg forlater ikke løypa bare på grunn av en tåpelig vind.
Denne veien er perfekt.
Au!
Au.
- Au. - Ok.
- Jeg går denne veien. - Au.
Au.
Heia Vembi! Heia!
Vent. Brøt ikke du løpet fordi du hadde vondt i skulderen?
Men nå vifter du med armen.
Legen sa jeg skulle gjøre det. Det skulle hjelpe.
Jaså? Hvem er legen din?
Unnskyld, ikke plag pasienten min. Han prøver å komme seg.
Ja.
Hei, Sprockie.
Hvordan går... Kompis. Jeg vet vi pleier å kaste ball på stranda nå,
til jeg får solkrem i øynene og du må lede meg hjem,
men jeg må gå på jobb nå. Det er det eneste skiftet som passer.
Men selv om jeg ikke er her, kan jeg titte innom i pausene.
Hallo, Sprocket.
Jeg er ikke her, men jeg er her.
Akkurat nå er jeg både her og her. Kult, ikke sant?
Jeg vet det er tungt.
Men kanskje det kommer noe godt ut av den nye timeplanen.
Ses senere, kompis.
Ja!
Mållinjen er rett over broen. Jeg visste jeg ikke trengte å endre rute for å vinne.
Ok. Du bør ikke ta denne veien, Vips.
Vi kan jo ta den veien. Kanskje vinden blåste en fin, kul vei til oss.
Vembi, for siste gang. Jeg holder meg til løypa.
Jeg lar meg ikke blåse med vinden, som deg.
- Hva? Vips, det er ikke det jeg gjør. - Her kommer jeg.
Forsiktig, Vips. Ikke så fort.
Å nei.
Bare slutt å bevege deg! Jeg skal finne på noe.
Jeg lover at jeg ikke skal slippe, Vips.
Nå vinner jeg aldri løpet.
- Takk, Vembi, men du kan slippe nå. - Ok. Jeg lovte at jeg ikke skulle slippe.
Men nå skjønner jeg at jeg kan det.
Jeg vil være venner, men pappa sier nei!
Hva skal jeg gjøre?
Vanskelige greier, storevenn. Ordentlig vanskelig for en storevenn.
Når jeg er forvirret, leser jeg et av onkel reisende Macs postkort.
- Din onkel reisende hva-for-noe? - Vet du hva? Jeg bare leser det.
Ok.
"Kjære nevø Gobo..."
Oppdraget mitt brakte meg til et fascinerende sted.
Arbeidsplassen til de snåle skapningene. De var så overarbeidet
at de skrek på monorailen hjem.
Så trist.
De fortsatte å jobbe på samme måte, selv om det ikke fungerte.
Heldigvis viste jeg dem hvordan man tilpasser seg.
Får jeg lov?
De ble så imponert at de belønnet meg med noe de visste jeg fortjente.
Takk.
En applaus.
Mange takk, men jeg må av sted!
Så for å forbedre Fraggelberget sender jeg disse klappehendene.
Bruk dem til å vise noen anerkjennelse.
"Husk: Alltid vær klar til å tilpasse deg. Kjærlig hilsen onkel reisende Mac."
Jeg skjønner. Onkelen din er det kortet, og det gir deg råd.
- Hyggelig å hilse på deg, onkel Kort. - Greit.
Men det rådet er perfekt. Vi må bare tilpasse oss og gjøre det beste ut av det.
Og hvis du trenger en påminnelse om at jeg setter pris på vennskapet vårt,
kan du gi deg selv applaus.
Takk, Gobo.
Sønn, jeg husker den tredje tingen!
Vi ses når vi kan.
- Ha det. - Ha det.
Fraggler kan ikke...
...fly.
Ja, de kan ikke fly.
Høres det riktig ut?
Kanskje de ikke kan svømme. Kanskje jeg trenger mer frokost-lasagne.
Hvordan skal vi komme oss opp og tilbake til løpet?
Det kommer en kul lyd fra hulen der borte. Skal vi undersøke den?
Vembi, den hulen er bak oss, og mållinja er foran oss.
Slutt å blåse med vinden.
Du sa det tidligere, men det er ikke det jeg gjør.
Jeg prøver å se ting sånn de er, ikke sånn de har vært.
Ting endrer seg.
Kanskje vi må være fleksible.
Jeg er fleksibel!
Imponerende, men det var ikke det jeg mente.
Jeg vil gå på en vei Som føles som om vi er venner
Jeg vet hvor den går Med svinger og kroker jeg kjenner
Hvis vi åpner oss litt Setter døra på gløtt
Og prøver oss frem Da blir nye ting født
En gang iblant må vi prøve noe nytt Og se oss omkring, bare se, bare lytt
La livets egne veier Vise hvor vi kommer hen
Det blir en seier Å gå nye veier
Det er en ny tanke Følge vindens vei
Finn dine veier Se deg aldri tilbake
Se din stjerne lyse Vinden tar deg hjem
- Jeg syns bare at... - Jeg vet det føles som å miste feste
Men bare pust inn og gjør ditt beste
Iblant må man stole på universet For hva skjuler seg i neste verset?
Løypa ligger åpen Vi kan finne noe nytt, ja
Det blir en seier Å gå nye veier
Det er en ny tanke Følge vindens vei
Finn dine veier Se deg aldri tilbake
Dine stjerner viser vei
Og vinden tar deg hjem igjen
- Uansett hvor vi er - Så vil hjertene vise oss veien
Vi er på ukjent vei
Men jeg skal følge deg hele veien
- Wow! - Ja!
- Vakkert. - Ja.
Jeg var så fokusert på å ta den samme gamle ruten
at det gikk rett i grøfta med oss.
Men veien din viste oss alt dette.
Ikke la gufset slippe unna.
Hører dere det?
Det er som om vinden varsler at den kommer.
Ja. Nå vet vi hvor vi skal sette turbinen for å få vindkraft. For et team.
Jeg elsker teamet mitt.
- Arkitekt til basen. - Basen her.
- Jeg elsker parykken min. Nei, teamet. - Mottatt.
Men parykken funker, ikke sant? Ja.
- Hvor skal vi nå, Vembi? - Jeg vet ikke.
- Det virker ganske kult. - Ja!
Ikke den vanlige veien for meg, så ja!
Vi gjør det.
Wow!
- Vembi, det var fantastisk! - Ja!
Og vi er på løypa igjen.
- Vi kan fortsatt vinne! - Ja!
Der er du, Vips! Jeg er her for innspurten!
Perfekt vinkel for ansiktet ditt.
Ja!
Vi har visst en vinner, folkens!
- Moki Fraggel! - Hva?
- Takk. - Moki!
Du prøvde ikke engang, men du vant?
- Det er helt perfekt! - Helt perfekt!
Jeg ville ikke sagt at jeg vant.
Men man kan si det, for jeg gjorde det!
Ja! Fraggle min farao!
Hva...
Å vinne får frem en annen side ved meg.
Den er ny, ja, men jeg liker den!
Ja!
Var ikke det et søtt øyeblikk? Søtt vet jeg alt om som Bjarne Blåbær!
Flott kommentering i dag, Bjarne. Jeg håper ikke jeg ødela dagen din.
Det krevde litt omstilling, men det var faktisk fint å ha selskap.
Du skal ikke krangle. Det er min greie.
Sprockie, du har fått en venn.
Det hadde ikke skjedd med den vanlige timeplanen.
Noen ganger må du bare omfavne nye muligheter.
Vil du si hei til meg?
Hei, hva er det du... Sprockie!
Vel, Moki, nå har vi visst begge et godt minne fra sving-og-snirklatonet.
Hei. Vil dere være med på en ny lek Vembi og jeg fant på?
- Den heter: "Hvordan er leken?" - Ok. Hvordan er leken?
Ja! Du greide det!
- Sånn, ja! - Ja!
Bober, din tur.
Vet du hva? Legen sa at jeg fortsatt må hvile skulderen.
- Er det sant? - Nei.
- Jeg sa han var helt frisk. - Hva?
Å, kom igjen.
Hva?
Tekst: Espen Stokka