Kom och lek med oss
Nu ska vi ha kul, kom loss
Sjung och ha det bra
Här hos fragglarna
Jobba är också bra
Vi jobbar på, men dansa ni
Ja, nu leker vi
- Vi är Gobo. - Moki.
- Vembi. - Bober.
Vips.
Junior!
Hej!
Min rädisa!
Kom och lek med oss
Nu ska vi ha kul, kom loss
Sjung och ha det bra
Här hos fragglarna! Här hos fragglarna!
FRAGGLARNA: TILLBAKA TILL FRAGGELBERGET
Här hos fragglarna.
God morgon, kompisar!
Sov nån av er lika dåligt som jag gjorde i natt?
Vad tyst du är, Bober.
Moki?
Vi är... här borta.
Pinsamt. Hej, Ronda.
- Vi ses, Ronda. - Hej då.
Moki. Hur mår du?
Å, finemang. Finemang, finemang.
Jag har inte sovit så bra på sistone, bara.
Moki, kan det vara de här små vindpustarna som stör dig litegrann?
Nej, det är lugnt.
Läget? Hur är det med er, då?
Vad det än är, vet ni vad som brukar få mig att känna mig fragglig igen?
Att skrika "flänga, blänga gamla dänga" och slänga med svansen tre gånger?
Visst.
Jag tänkte mer på att vi borde komma in i våra rutiner
med en 30-minuters arbetsvecka.
Ja, inget lindrar själens våndor som tradigt arbete.
Det skulle väl kunna vara uppiggande.
Okej, mot arbetet!
Ja, nu kör vi! Kom igen!
Tidigt varje morgon
Jobbet väntar dig
Fragglar skojar aldrig runt
Fragglar kan sin grej
Och plikten kallar alltid
En plikt som är dig kär
Så skynda till din pingismatch
För sen blir det konsert
Jobba, jobba, jobba, jobba Jobba, jobba, jobba, jobba
Jag vill förtälja sagan om arbetet jag gör
Ett samlande av fukt och jord En rädisornas skörd
Och glöm inte min tunga tjänst
En ensam, tuff rutin
Jag dyker djupt och skriker högt
Och håller vattnet fint
Jobba, jobba, jobba, jobba
När jag var liten fraggel Pappsen for jämt bort
Mamma sa mig "Tiden din i hemmet blir nog kort
Ge dig ut i världen Gå dit vägen bär
Ja, ge din färd allt du är värd Och ta hem rosa bär
- Så ska du jobba" - Jobba, jobba, jobba, jobba
Jobba, jobba, jobba, jobba
Ge mig nånting tråkigt Tråkigt, torrt och trist
Ett jobb som aldrig tycks ta slut Och man får gå hem sist
Det jobb jag tror jag väljer Det är ett bryderi
Typ nåt slags grej man gör ibland Om man inte låter bli
Så ska du Jobba, jobba, jobba
Jobba, jobba, jobba, jobba
Jobba!
- Titta, chefen. - På vad då?
Jag skulle just säga det.
Vi har äntligen lyckats göra vindspel av doozerpinnar.
Spela!
Bra jobbat, Saxpinne!
Med det här kommer vi kunna spåra vindpustarna
så att vi vet var vi ska sätta turbinen och ge berget energi.
Fortsätt, så!
Inled vindspelsprojektet omedelbart!
Förlåt. Ni kan sluta med det där nu.
Jag kunde ha fortsatt.
Jobba, jobba, jobba, jobba
Tänka sig, nu mår jag bättre.
Det är skönt att jobba hårt och sen njuta av grottornas stillhet.
Vad var det?
Hallå? Mår du bra?
Va? Vad...
Å nej. Din stackars krake.
Du måste ha blåsts omkull av den där dumma vinden.
Det är ingen fara.
Moki ska ta hand om dig. Ja.
Vill du flytta in hos mig och min kompis Vips?
Vi kommer att ha jätteroligt!
Tycker du om yoga?
Jag slår vad om att du är grym på trädets position.
Doozerpinnspel nummer 78 är komplett!
Beger mig till basen.
Jobba, jobba, jobba
Jag får inte den sången ur skallen.
Jobba, jobba, jobba, jobba
Bara en till, här.
Vad kul att du är road.
Jag måste bli klar inför min presentation om vindkraft.
Mitt doktorsprogram bad nån volontärjobba på gymnasiet, och jag sa ja.
Eller egentligen skrek jag: "Ta mig, ta mig!"
Högpresterande, japp. Men jag är nervös.
Att inspirera nästa generation Doc... Det kallar jag press.
Hur som helst, nu testar vi turbinen.
Lägg av!
Okej. Jag måste bara hålla fokus.
Va? Vad är det som låter?
Är det min mobil?
Är det din mobil?
Har fru Shimmelfinney hängt upp vindspel?
Nej!
Oj, vilka tunna väggar.
Okej, nu jobbar vi på.
Så fort jag klurat ut var det där ljudet kommer ifrån.
Hej, hörrni! Jag har nån här jag vill att ni ska träffa.
Vad är det där, Moki?
En nattblommande gulbladig dödsört, skulle jag tro.
Bacillspridarförmåga...ännu okänd.
Ja, jag kan botanik.
Vadå? Får fragglar inte gilla annat än tvätt och matlagning?
Han var alldeles ensam och ledsen, den hemska vinden rev upp hans rötter.
Är han inte gullig?
Det beror på vad du menar med gullig.
Stopp, stopp!
Och... vad heter han?
Jag vet inte.
Jag älskar att döpa saker!
Tröja.
Vet ni vad? Jag frågar grottan.
Lennart.
Såklart! Det bara kom till mig, typ pang!
Universum, va?
Tycker du om det, Lennart?
Okej, dags för plantering, min vän!
- Här. - Va?
- Vänta, vad gör... - Skynda, skynda!
Min bisque. Vad...
Så där...
Nu är den grytan smittad. Njut av den, för alltid.
Kom nu, Lennart, vi ska kika på ditt nya hem, okej?
Så fint att Moki tar hand om en levande varelse
men, ja, du vet ju hur Moki är.
Jag hoppas att hon inte går till överdrift.
Moki, vad håller du på med?
Jo, Lennart hade lite svårt att sova.
Så jag ville testa lite gong-vågs-meditation.
Det låter, men är väldigt effektivt.
Jaha. Ja, bara lille Lennart får en god natts sömn, så.
Å, lille gull.
Jag har bett Pogi spela Lennart till sömns i några timmar.
Jobba, jobba, jobba, jobba
Den mogna doften av en ny dag.
Nähä, det var bara jag.
Bana väg för kungen!
Jag behöver träna på att slåss mot inkräktare som vill norpa mitt kungarike.
Vilka inkräktare?
Fragglar, för det första.
Och... andra.
Men pappa lärde mig att de har inget på en superkoordinerad kung som jag!
- Okej. - Det var med flit.
God morgon, mina små rädisor.
Och godast till dig, lilla Geraldine.
- Din ohyra! - Men, vänta lite.
- Vad är det här? - Och ni får lite sånt här!
- Pappa, kom och se! - Ta det här!
- Pappa! - När jag ser dig kommer du fly...
- Pappa, pappa, pappa! - Kryp och inkräktare.
Moki.
- Du är. Du är. - Moki. Moki.
Moki!
Hallå!! Det var du som bad oss komma hit och måla.
Ja.
Förlåt, förlåt.
Jag är bara rädd att Lennarts kruka är sned.
Jag tycker den ser rak ut.
Såvida det inte är jag som är sned! Å, nej...
Du mår bra.
Lennart mår bra.
Kom nu så målar vi!
Gullis.
Okej, förlåt för det där.
Då så, allihop, gör bara exakt som jag gör.
Jaha, ja.
Å nej!
Okej. Då så.
- Å nej! - Å nej!
Toppen. Vad kul att man kom.
Förlåt, men Lennart ser verkligen obalanserad ut.
Jag tror han behöver en sten till. Få se...
- Fraggelsamling! - Ja.
Ända sen den där blomman dök upp kan inte Moki tänka på nåt annat.
Ja, ni vet hur Moki är.
När hon går in för nåt, går hon in för det.
Kommer ni ihåg när hon bara ville stå på händer?
Moki?
Jag är glad att du har kul, men det har gått sju dagar.
Du börjar bli en trafikfara.
Men det är nåt som känns annorlunda den här gången, eller hur?
Hör ni!
Jag hade rätt, Lennart är ur balans.
Känslomässigt.
Jag tror bara att han känner sig sjukt utanför.
Så vi får lov att göra en selfie.
Jepp, jepp, jepp. Jepp. Och...
Det här blir bra. Ja.
Bra jobbat, Lennart.
Okej, det är bra. Ja, sådär.
Och, vindspel nummer 831 är upphängt.
Jag jobbar fortfarande på nummer 832.
Hur ska du komma ner därifrån?
Jag tror att vindspelsljudet kommer här nerifrån.
Och ja, jag har ett stetoskop.
Jag kallas Doc, det ingår.
Vänta, va? Du skojar.
Kommer det inifrån det där hålet?
Det är nåt som pågår där bak.
Jag måste ta mig in dit. Nu.
Ta lite där bak...
Moki? Moki, kan jag låna dig en stund?
Visst. Jag ska bara lägga Lennart först.
Grymt. Dags för en liten vilis-pilis, Lennart.
Moki, jag tycker det är toppen att du tar hand om Lennart.
- Ja. - Se hit, tack.
Se hit. Fokus.
Jag är seriös. Jag är orolig för dig.
För mig? Varför?
Det verkar bara som om ända sen Lennart dök upp
så är du lite överfokuserad på honom.
Varför säger du så?
Tja...
Sitter du i en kruka? Vad håller du på med?
Jag vill försöka förstå vad det är Lennart känner
så jag välkomnar härmed jordlivets fröjder.
Moki!
Vi kan inte leva så här längre!
Vad handlar det här om?
Du är besatt av den där blomman!
Han heter Lennart!
Jag vill att han ska känna sig trygg!
Om du inte vill leva så här längre, Vips Fraggel, så behöver du inte det!
Lennart och jag flyttar nån annanstans!
Kom nu, Lennart.
Moki, du måste inte...
Slutligen är vindspel nummer 924 uppe!
Sådär. Alla vindspelen är uppe. Dags att börja spåra vinden!
Jag måste säga att det här går som en dans.
Tack och lov. Jag är utsvulten.
Vänta! Varför äter du de där?
Ät byggnaderna!
Va? Vilka byggnader?
Järnspikar!
Kontakta larmcentralen! Kontakta larmcentralen!
Saxpinne, varför äter de vindspelen?
Jo, chefen, jag var så fokuserad på vindspelsprojektet
att jag glömde att bygga byggnader.
Å, Saxpinne, det är okej att vilja fokusera på nåt nytt och spännande
men inte på bekostnad av allt annat.
Vilken fin walkie-talkie.
Blänkande och ny, och vilka knappar...
Men... vad var det vi pratade om?
Jaha, om vi inte är önskade i min grotta får vi väl bo här i din.
Å, Lennart. Bara du och jag.
Är det kanske dina vassa blad Och små tänder som gör mig glad?
Det viktiga är att du är min vän
Så trofast och lojal som nån perenn
Och vårt enda problem är Att vi har för bra kontakt
Du kan avsluta det....
För du och jag Vi har det bra
Vi håller ihop, vi är ett lag
Du är min vän Min bästa vän
Det är du och jag
Och du och jag Är som det ska
Vi håller varandra hårt om ryggen var dag
Jag är din vän Din bästa vän
Det är du och jag
Vet du vad, Lennart? Jag känner likadant.
Ja. Visst. Japp, javisst.
Ja, in i mål!
För du och jag Vi har det bra
Vi håller ihop, vi är ett lag
Du är min vän Min bästa vän
Det är du och jag
Kunde inte ha sagt det bättre själv.
Det är du och jag
Vadå, Moki bara stack?
Japp.
- Tog hon åtminstone med matsäck? - Näpp.
Nej!
Hallå, jag är orolig. Vad är det hon håller på med?
Tänk om vinden stör henne på riktigt.
Så hon fokuserar på Lennart för att slippa tänka på vinden.
För att slippa tänka på vinden fokuserar hon på Lennart!
Ja, vi fattade det. Men kul att du är med.
Hur ska vi hjälpa henne ur det?
Tja...
Det kanske finns nåt tips på farbror Macs senaste vykort.
Jag gör ett undantag den här gången, för jag är desperat.
- Ett! - Ja.
"Käre brorson Gobo..."
Jag råkade nyligen hitta en mycket intressant grotta:
Ett slags utforskarakademi för konstiga varelser.
I deras klassrum fanns den allra bästa utrustningen
men de stackars konstisarna visste inte hur man använder den.
Du behöver hjälp.
En av aspiranterna fastnade i en jordsänke-simulator.
Som tur var fanns jag där och kunde visa hur man gör.
Nej. Nej. Se och lär.
Du ser, det är enkelt.
Jag lade resten av dagen på att dela min eftertraktade kunskap.
Hur man tämjer farliga ormar.
Hur tar jag mig loss härifrån?
Hur man låter sig lyftas av sina beundrare.
Tackar, tackar.
Och hur man tar sig ur snåriga situationer tack vare lugn och logik.
Var är jag? Den här grottan stinker.
Men!
Bravo. Godkänt.
Min erfarenhet var ovärderlig för de unga utforskarna.
Och vilken respekt de visade mig.
Ibland kan man bara hjälpa nån genom att visa att man själv varit på samma plats.
Hallå?
"Med det, har jag bifogat en artefakt som kommer vara till nytta i berget.
Ett nytt sätt att hjälpa utforskare som har hamnat i knipa: Släpp-slappisen.
Kram, din farbror resande Mac."
Det ser ut som en stor strumpa.
"PS, säger hattkillen att det liknar en strumpa, säg att det är mycket mer än så."
Äckligt.
Vilken tur att jag har min mobila saneringssten.
Okej, din farbror skickade en strumpa.
Jag tar på mig den missen.
Förstår du inte, Vips?
Det måste vara nån som har erfarenhet av det Moki går igenom
som pratar med henne.
Nån som vet hur det är att dämpa oron genom att fokusera på annat.
Känner vi nån sån person?
Vad?
Och det var då jag insåg att jag kunde smaka färger.
Jag vet!
Hejsan, Bober.
Om Vips bad dig hämta hem mig, så glöm det.
Jag fokuserar på Lennart nu.
- Jag förstår till hundra procent. - Och oavsett vad...
Vänta, gör du?
Ja. Det är lättare att fokusera på det man kan kontrollera.
Kommer du ihåg efter grottbävningen, när jag satte igång att tvätta?
Jag skrubbade och skrubbade.
Jag skrubbade och jag skrubbade och jag skrubbade och skrubb...
Jag hajar. Du skrubbade en massa.
Ja. Jag skrubbade så mycket att hela grottan fylldes av bubblor.
Jag var fast.
Minns du vem som hjälpte mig ut, Moki?
- Vem då? - Du.
Jag behövde det.
Det går bra att erkänna att man inte mår bra.
Det är då det kan börja bli bra igen.
Å, Bober. Jag mår inte bra.
Den där vinden skrämde mig verkligen.
Så jag fokuserade på Lennart för att glömma bort det.
Och nu känns det som om jag sjunker.
Bra att du är medveten om det för du sjunker bokstavligen.
Jag vet. Det är som att jag sjunker. Bildligt, alltså.
Nej! Bokstavligen! Du står i en jordsänka.
Fort, ta tag i släpp-slappisen.
- Vad för nåt? - Håll i strumpan bara!
- Här. - Okej.
Okej, okej.
Å, nej. Jag glider.
- Ingen fara, Moki. - Vi kommer!
Ja. Ta tag nu, allihopa. Dra!
Kom igen!
Nästan där!
Tack så jättemycket. Å, vad det där var läskigt.
- Det var superläskigt. - Ja.
Jag behöver nåt att fokusera på för att lugna nerverna.
Nån som är smutsig!
- Skrubb, skrubb, skrubb. - Å, Bober.
- Här har du, din ohyra. Din snyltgäst. - Pappa!
- Kom inte in i mitt universum igen!
- Det är nåt man... - Min käre kung!
Ja, älskade?
Din son har försökt få din uppmärksamhet hela dan.
Du får ju göra dig hörd, pojk!
Pappa, titta vad jag har hittat.
Jordgubbar!
Aha! Jag visste att inkräktarna var här!
Med sina glänsande ögon och röda kinder och gröna hjälmar.
Bra jobbat, pojk.
Jordgubbar invaderar vår trädgård.
- Nu gör vi oss av med dem. - Ja.
Mina pojkar samarbetar.
Nu vet jag. Det är dags för mögelost-glassar.
Okej, jag kan inte se nåt.
Jag kan inte höra nåt.
Jag blev aldrig klar med min turbinmodell. Och jag sitter fast.
Ja, jätteroligt. Lite hjälp?
Å, Sprocket. Jag var så nervös för att undervisa på skolan
att jag helt gick upp i vad det där nu var.
Men vet du vad?
Jag vill undervisa av en anledning. Jag vill skapa förändring.
Det går inte om jag är fast i ett hål.
Tack för att du drog loss mig. Nu fortsätter vi med turbinen.
Som om det skulle pågå nåt intressant bakom det där hålet.
Har du ritningarna där?
Här nere.
Det är de uppdaterade ritningarna.
Å, Vips. Jag kunde inte sluta tänka: "Tänk om vinden tagit mig med sig?"
I så fall hade jag följt med dig bort.
Och du, vi kan hälsa på Lennart precis när du vill.
Du vet, han är faktiskt inte så illa ändå.
Å, vad glad jag är att du känner så.
För Lennart kommer ändå bo med oss!
Utanför fönstret!
Kul.
Hej, Vips.
Svängigt. Visst, Lennart?
Översättning: Dubbing Brothers