С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи във Фрагъл Рок.
С работа победи грижите, танците за после остави.
Дай на фрагълите веселба.
Гобо. - Моки.
Уембли. - Бубър.
Ред.
Младши! - Ехо!
Репичката ми!
С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи
във Фрагъл Рок.
Във Фрагъл Рок.
Внимание!
Внимание! Спрете заниманията си и чуйте.
Може ли да слушам от тук?
Да, става. - Благодаря.
Приятели, в един ден от годината загърбвам изпълващия ме страх.
Но не го изпускам от очи.
Позагърбвам го, за да спретна този кулинарен празник.
Хайде де! - Неповторимият...
Гуляй с репички.
Благодаря, щях да го кажа. - Разчитай, шеф!
Гуляят с репички.
Единствената вечеря с шоу, на която вечерята е шоуто.
Трябват ми още няколко репички за финален щрих.
Бонго!
Съжалявам! Скочиха в устата ми.
Точно днес!
Ще помоля Моки за бърз набег за репички.
Ама какво... - Ало, щях да я ям!
Странните птици са тук още от бурята.
Видях една на хихи-разходката си.
Какво е "хихи-разходка"? - Трудно се обяснява.
Вървиш и хихикаш.
И това е всичко.
Търсили сте ме за репички.
Ще отскоча до градината на горгите.
А това е целув-тананик разходка.
За много напреднали.
Прибрах се!
Водя и приятел. Помниш ли Докбота?
Здрасти, Зъбльо. Много добро куче момче.
Куче момче много добро.
Не се тревожи. Няма да те гледа.
Не бих ти го причинила пак!
Дори ще я препрограмирам.
Лека нощ.
Нали преподавам в гимназия?
Справям се чудесно.
Но децата невинаги внимават. А всички обичат роботи!
Докбот ще ми помага. Подгряващ даскал.
Да ръси реплики като: "Вярно, ветровата мощ е яко нещо".
"Откъде този як гащеризон?"
Гот, а?
Ще го приема за "да".
Остава само да я разглобя, сглобя
и да я програмирам с готин глас и лесно възпроизвеждане.
Ще помагаш ли?
Както искаш, примадоно!
Младши! Не ти ли казах да ни отървеш от червените неща?
Послушах те, но пак пораснаха.
Ще имам грижата. - Милото ми синче!
Сладък като шербет.
Ако ти трябвам, ще съм вкъщи. Пробвам изискани корони.
Чао, червенковци. Чао.
Младши, привет! - Моки!
Всичко наред ли е, синко?
Да, естествено.
Извинявай.
Проблем - с теб сме приятели, но татко не бива да знае.
Сложно!
Добре. Взех си репичките и си тръгвам.
Не знаех, че тук виреят ягоди!
Когато ги опитах, викнах:
"Еха, чудо! Каква сладост!" - А тате ме кара да ги изкореня.
Я ги вземи и ги изяжте с фрагълите.
Сериозно? Благодаря ти!
Добре, ама...
Претоварих се, но благодаря!
Чао-чао, червенковци.
Ред!
Чудесен избор за място за Гуляя.
Когато Бубър мята репичкова супа, искам да съм в зоната на разлива.
О, да.
Яко пончо. Слабост са ми. Да имах и аз!
Имам лоша новина за теб. Излишно е да си мечтаеш.
Донесох ти пончо!
Пончо, пончо, пончо!
Първо, любимият на всички репичков вулкан.
Но трябва... - Моки да донесе репичките.
Речено-сторено.
И не само репички нося. Знаете ли, че у горгите виреят ягоди?
Я чупката! Не, стой! Хубаво е, че си тук.
Просто съм изненадан.
Благодаря, но си задръж ягодите.
Днес е Гуляят с репички.
Бързо ме нави!
Късмет, Бубър!
Шеф, готов ли си?
Да се залавяме!
Готови ли сте за репичкиране с шеф Бубър?
Репичков вулкан!
Ягоди!
Много ягоди! - Толкова са приятни!
Сочни!
Извинете. Но тук тече шоу.
Ако не възразявате, гледайте насам.
Много са вкусни.
Забрави!
Ягоди! Дребни, ама вредни!
Какво знаем за тях? Може да се окажат напаст.
Колко вълнуващо!
Така наречената "ягода" е идеалният нов строителен материал.
Пращай в "Производство". - Почитания, но не ви съветвам.
Може да се окаже груба грешка.
Труден казус.
Аз много искам да строим с плодчетата, но ти си против. Сега какво?
Да подходим премерено?
Дузър Мерило!
Супер!
Предлагам, преди да вземем решение за ягодите,
да ги пратим в "Проучване и развой". - Съгласни сме.
Аз съм Проучване.
Развой. Приятно ми е.
Струват ми се мегаумни.
Ето къде си бил. Притеснихме се за теб.
Гобо хукна за артефакт, за да те разведри.
Не знам. Мисля, че съм неразведрим.
Какво? Хубаво де.
Ягоди! Дребни, ама вредни!
Какво знаем за тях? Може да се окажат напаст.
Това е моята реплика.
Какво знаем за тях? Може да са напаст.
Я чакай. Какво става?
Какво знаем за тях? Може да са напаст.
Повтаряте каквото чуете ли?
Значи сте птици повторици?
Ягодите са вредни за фрагълите.
Ягодите са вредни за фрагълите. Каза го една птица, а аз вярвам на птиците.
Права си! Отказвам ягодите!
Дано Бубър още готви за Гуляя.
Да се върнем там.
Вярно! Да се върнем към гуляя.
От няколко часа опитвам. Докбот отказва да записва.
Кой реши, че е добра идея?
Втори опит.
Казвам си репликата за ветроенергията,
после роботът казва: "Браво, Докторке, жестока идея".
Нищо!
Много си зле!
Само се дъниш. Стегни се!
Поне за едно ме бива - да ям ягоди!
И глупавите създания ги ядат!
Не се притеснявай. Ще ти оставя ягода.
Другия път. Занулих бройката.
Бубър, твоят гуляй се развихри.
На фрагълите им харесва. - Върви добре.
Ягодите няма да те засенчат. Знаеш ли, че и глупавите ги ядат?
Глупавите ядат ягоди? Отново ми се доядоха.
И на мен. Да потърсим ягоди.
Много интересно, Гобо.
Извинете ме за момент.
Ягодите са от Открития космос. Може да са опасни.
Идеално.
Ягодите са от Открития космос. Може да са опасни.
Какво? Не са опасни. Чичо ми ги откри!
Ягодите имат страхотен цвят и вкус. Обожавам ги.
Думите ми ли повтаря? - Май да.
Обожавам ги! - Пази се!
От Открития космос. - Страхотни са!
Готови ли сме да тестваме ягодите?
Започваме проучване.
За да има развой. - Добре.
Тест за налягане. Три, две...
Костюмът ми!
Стига бе! Костюмът е затова - да се цапа!
Пускай.
Много е! Ягодите цапат! - Майчице.
Отбелязвам си. - И аз.
Но са и много вкусни!
Отбелязвам си. - И аз.
Да се знае.
Само репички, долу ягодите!
Ягодите са по-вкусни! Репичките не струват!
Приятели, обединение, не разделение!
Ще ме послушат. Браво, Моки!
Ягоди завинаги!
Съжалявам, но ягодите са червени като мен.
Репичките също!
Но ягодите са по-червени!
Ягоди!
Репички!
Ягоди!
Меки и сладки! - Сладки!
Те са любимите ни разядки.
Ягоди. - Ягоди.
Неочаквано вкусни. И не са ни розови, ни мръсни.
Репички. Друго да ядем не знаем! - Не знаем!
Вкусни са и за цвета им нехаем.
Репички - неочаквано добри.
И без гадните семенца на ягодите са дори.
Но ягодите...
Ягодите са вкусни. - Ягодите са вкусни.
Но репичките...
Репичките са питателни. - Питателни.
Ягоди. - Репички.
И са много по-добри от...
Репичките. - Ягодите.
Друго няма да хапна! Ще ям...
...ягоди. - ...репички.
Ягоди. - Репички.
Не могат да се мерят с репичките.
Ягоди. - Репички.
Друго няма да хапна! Ще ям...
Ягоди. - Чакайте малко!
Нека се успокоим и в кръг да се наредим.
Ягоди и репички.
И двете предимства имат.
И недостатъци се намират, но в сандвич се побират.
Причина за разделение няма, разликата във вкусовете ни не е голяма.
Принципно е така, но няма да го призная.
Ягоди. - Репички.
Много по-добри са от...
Ягоди. - Репички.
Друго няма да хапна! Ще ям...
Репички. - Ягоди.
Ягоди! Ягоди! Ягоди!
Не. Не!
Само репички! Репички, репички!
Какво сторих?
Майчице!
Най-сетне тишина и спокойствие.
Дайте път!
Птиците повторици са голяма досада.
Ред, това скривалище е едноместно.
Само двама сме.
Дайте път!
Търся тишина. - И спокойствие.
Майчице.
Колко е уютно тук! Харесва ми! - А на мен - не. Тясно е.
Липсва само... - Здравейте.
Дойдох преди всички, но пазих тишина. Да.
Всички са разстроени. Как се стигна дотук?
Да, как започна всичко?
Вината е моя.
Моля ви, не ахкайте тук.
Въздухът не стига.
Ще видиш, Шпонке.
Изследване и Развитие ще одобрят ягодите като строителен материал.
Казват се Проучване и Развой.
Многократно се представиха. - Вярно е.
Смятам, че ще ни кажат, че ягодите не струват.
Нося окончателното становище за ягодите.
Ще го прочетеш ли? - Разбира се.
"Нашето проучване..."
За очакван развой.
"Ние определихме, че ягодите са..."
Да? - "Хубави. Много са хубави."
Какво означава това?
Не стават за строителство,
но не са опасни.
Истината е, че са вкусни.
И от тях стават забавни шапчици.
Страхотно е, нали?
Значи и двамата сме били в грешка.
Но и бяхме прави!
Шпонке, внимателна си и ни спести големи каши.
Заради вашата емоционалност не отхвърлих ягодите.
Радвам се, че проведохме проучване.
За да има развой.
Бива си ги. - И тази шапка ме прави миловиден.
Обожавам я.
Бубър? Как така ти си виновен? - Да.
Стана случайно.
Използвах птиците да развеличая ягодите и да пробутам Гуляя с репички.
Достраша ме, че ще забравите репичките.
И мен покрай тях.
Не знаех, че всичко ще се обърне така.
А дори не съм опитвал ягода. - Какво?!
Не си опитвал ягода?
Не само ти си използвал птиците. И аз пуснах мълва, за което съжалявам.
Няма място за вайкане за миналото.
За нищо няма място. - Тясно е!
Взех картичката от чичо, за да разведря Бубър.
Сега всички имаме нужда да я прочета.
Ако се скупчите още малко,
ще ме избутате нагоре...
"Скъпи племеннико и приятели..."
Наскоро попаднах на нещо зрелищно.
Звънливо и удивително гъмжило от по-дребнички глупави създания.
Особената форма на главите им ги прави доста бързи.
Привет, остроглави.
Там видях смайваща скулптура, посветена на остроглавите.
Беше прекрасна, но и беше на пътя ми.
Аз къде да седна?
Учтиво помолих някой да я отстрани.
Махнете я от пътя ми! Не! Побързайте, махнете я!
Знаех, че съм влиятелен, но не подозирах мощта на словото си
и до какви последици води тя.
Неволно, думите ми доведоха до хаос и разруха.
Варвари! Исках да я премесите, не да я съсипете!
Недейте! О, престанете. Небеса!
Не можех да върна думите си назад,
можех обаче да добавя нови, за да оправя нещата.
Съжалявам. Трябваше да внимавам какво говоря.
Не съм искал да става така.
Новоизреченото спомогна да се възцарят радост и мир.
И щипка сладост.
Благодаря!
Целта на мисията ми е подобряване на Фрагъл Рок,
затова ти пращам този артефакт.
"Да напомня, че думите раняват,
но и лекуват. С обич, чичо ти Мат Пътуващия."
"Послепис: близалките бяха чудни!"
Прав е. С думи трябва да оправяме нещата.
Момент.
Да разгласим новината из цял Фрагъл Рок.
Да, хайде!
Как? - Да. Как?
Ако мръдна опашка... Не, това е кракът ми. - Хайде на "три". Готови?
Наблюдавам ви. Успокойте се.
Махни това. Не, не, хайде.
Отново цари любов. Предай нататък. - Любовта е тук. Предай.
Имаме различни вкусове, но не се мразим. Предай нататък.
Имаме различни вкусове, но не се мразим. - Предай.
Да, има целебен ефект. Предай нататък. - Да! Ура!
Предай нататък!
Ако е весело и лесно, ако за всички е чудесно,
сърцето ти ще разбере и нататък ще предаде.
Щом чувството е приятно и ти се ще да го върнеш обратно,
сърцето ти ще разбере и нататък ще предаде.
Ако любов раздаваш, тя връща ти се, без да се надяваш.
Каквото даваш, това получаваш, когато нататък предаваш.
Ако подаря ти нещо... - Знам, ще върнеш ти отсреща.
Затова раздаваме с девиз кратък: - Предай нататък.
Предай нататък. - Предай!
Пожелай си гласно.
Добрините ти нататък друг да предаде. - Предай!
Предай нататък. - Предай!
Хубавото също... - ...се връща и към тебе се обръща.
Ако любов раздаваш, тя връща ти се, без да се надяваш.
Каквото даваш, това получаваш, когато нататък предаваш.
Ако подаря ти нещо, знам, ще върнеш ти отсреща.
Затова раздаваме с девиз кратък: - Предай нататък!
Предай нататък!
Моки, браво.
Зарежи, Зъбчо. Аз се отказвам.
Много си зле!
Нищо не правиш като хората. Стегни се. - Никой не ми говори така!
Освен самата аз.
Важното е, че вече работи.
Не бих говорила така на друг, защо да държа такъв тон на себе си?
Жените героини от стената ми познават мощта на думите.
Ако подбираме хубави думи, ще направим света по-хубав.
Хубави думи. Хубави думи.
Правят света ни по-хубав.
Изглежда, че успяхме да върнем хармонията.
Ягодите са вредни за фрагълите.
Има неща, които веднъж видели бял свят,
никога не се забравят - като аромата на супа.
Остава да се учим от грешките си и да раздаваме любов.
Хубава корона, тате.
Тази вехта корона ли? Изрових я от килера.
Ягодите са вредни за фрагълите.
Ягодите са вредни за фрагълите ли?
Отървах се и от последната.
Младши, смяна на плана!
Засаждай много ягоди.
Добре, започвам, тате.
Ще видят тези фрагъли!
Точно така!
Бубър! Бубър!
Наистина ли е щателно почистена? - Да!
Стига си я гледал, ами яж!
Сензационно преживяване!
Отдай му се. - Добре.
Това е... - Да?
То е... - Да?
Това е... - Да?
Става.
Просто става.
Превод на субтитрите Анна Делчева