Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke
Dirbk, dirbk, bėdas pamiršk
Šokiai ir dainos palauks
Tegul fragliams linksma būna
- Mes esam Gobas. - Mokė.
- Vemblis. - Būberis.
Redė!
Jaunyli!
Sveiki!
Mano ridikėlis.
Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke Čia, Fraglių Roke
Čia, Fraglių Roke.
Dėmesio!
Dėmesio, visi. Sustokite ir paklausykite.
O galiu klausytis iš čia?
- Taip, žinoma. - Ačiū.
Draugai, vieną dieną per metus
aš pamirštu savo neįveikiamą baimės jausmą...
Tik trumpam,
tačiau tuomet galiu priimti tą kulinarinę patirtį.
- Nagi. - Vienas ir vienintelis...
Ridikėlių šiupinys!
Ačiū, Vembli. Jau norėjau paskelbti.
Pirmyn, šefe.
Taip, Ridikėlių šiupinys.
Vienintelė vakarienė ir renginys, kur vakarienė ir yra renginys.
Taigi, man dar trūksta poros ridikėlių pabaigai.
Bongai!
Atleisk, jie įšoko man į burną.
Šiandien, iš visų dienų.
Ką gi. Paprašysiu Mokės, kad nulėktų ir atneštų ridikėlių.
Ei. Kurių...
- Ei! Aš norėjau jį suvalgyti! - Negali...
Tie juokingi paukšteliai čia atsirado kartu su ta audra.
Vieną jau mačiau prieš tai, kai išėjau pasivaikščioti ir pakikenti.
Pasivaikščiojimas su pakikenimu?
Sunku paaiškinti.
Eini... ir kikeni.
Toks štai dalykas.
Girdėjau, esu reikalinga
- dėl ridikėlių. - Ak, taip. Gerai.
Palaukit, tik nulėksiu iki Gorgų daržo ir grįšiu.
Matai? Bučkis ir niūniavimas.
- Labai naujoviška. - Gerai. Taip.
Sproki, aš grįžau!
Ir atsivedžiau draugę!
Pameni Dokbotę?
Sveikas, Sporkletai. Geras šaunuolis šuo.
Gerutis šaunuolis šuo.
Nesijaudink, bičiuli. Atsivedžiau ją ne dėl priežiūros.
Daugiau su tavimi taip nepasielgčiau.
Aš ją perprogramuosiu.
Dokbotė nori miego.
Žinai, aš dabar mokytojauju.
Ir nors jaučiuosi gerai,
man praverstų priemonė, kuri padėtų atkreipti vaikų dėmesį.
O kam nepatinka robotai?
Dokbotė bus tarsi mano padėjėja. Mano pagalbininkė.
Padarysiu, kad ji sakytų: „Gerai sakai, Dok, vėjo jėgainės - superjėga.”
„Ei, iš kur gavai tą naują kombinezoną?”
Neblogai, ką?
Manysiu, kad pritari.
Dabar tereikia ją išardyti ir sukonstruoti iš naujo.
Be to, suprogramuoti naują balsą ir galimybę paleisti įrašą.
Nori padėti?
Gerai, diva. Kaip sau nori.
Jaunyli!
Rodos, liepiau tau atsikratyti tų raudonų daiktų.
Ir atsikračiau, Pa, bet jie ir vėl užaugo.
- Nesijaudink, aš sutvarkysiu. - Mano sūnelis.
Gražutėlis kaip statinaitė.
Jei manęs prireiks, būsiu viduje ir matuosiuosi stilingas karūnas. Taip.
Viso, raudonskruostės. Ate.
- Sveikas, Jaunyli! - Moke!
Ką? Viskas gerai, sūnau?
Aš... Taip. Žinoma, Pa.
Atleisk.
Naujas dalykas. Mudu su tavimi esame draugai, bet Pa negali to žinoti.
Sudėtinga.
Viskas gerai. Paėmiau ridikėlių ir jau išeinu.
Nežinojau, kad čia auga braškės.
Kai pirmą kartą paragavau braškę,
ji buvo dieviškai skani.
Taip, Pa liepė man jų atsikratyti.
Ei!
Tai gal neškis jas ir pavaišink kitus fraglius?
Tikrai? Ačiū.
Gerai.
Kažin, ar panešiu, bet ačiū!
Ate, ate, raudonskruostės.
Ei, Rede!
Ačiū, kad parnešei ridikėlių Ridikėlių šiupiniui.
Taip, juk pažįsti mane.
Kai Būberis maišys šiupinį, aš verčiau nardysiu.
O, taip.
Ei, puikus apsiaustas. Mėgstu juos.
Gaila, kad aš neturiu apsiausto.
- Turiu tau blogų naujienų, bičiuli. - Taip.
Tau nebereikės jo norėti,
nes atnešiau ir tau!
Apsiaustas, apsiaustas, apsiaustas!
Gerai. Pirmiausia, visų mėgstamiausias,
ridikėlių vulkanas.
- Bet man tikrai reikia... - Kad Mokė atneštų ridikėlių?
Pasakyta, padaryta.
Ir atnešiau ne tik ridikėlių.
Ar žinojot, kad Gorgų darže auga ir braškės?
Eik tu sau! Ne, niekur neik.
Džiaugiuosi, kad tu čia.
Tik labai nustebau.
Ačiū, Moke. Bet pasilik braškes sau.
Šiandien - Ridikėlių šiupinys.
Dukart nereikės kartoti.
Sėkmės, Būberi!
Pasiruošęs, šefe?
Pirmyn!
Pasiruošę ridikėlintis su šefu Būberiu?
Ridikėlių vulkanas!
Nieko sau! Braškės.
Ir jų tiek daug!
Kaip smagu.
- Ir kokios sultingos! - Taip.
Atsiprašau!
Čia vyksta renginio atidarymas.
Norėčiau dėmesio!
- Taip! Kokios skanios. - Taip.
Tiek to.
Tos braškės akis drasko.
Ką apskritai apie jas žinome?
Jos gali atnešti bėdos.
Tikra sensacija.
Ta vadinamoji braškė bus puiki statybinė medžiaga.
Nusiųskime į gamybą.
Su visa pagarba, Architekte, jūsų vietoje to nedaryčiau.
Tai gali būti didžiulė klaida.
Na, sudėtinga.
Aš nekantrauju statyti iš tų uogų, o tu prieštarauji.
Tai ką darysim?
Gal pamatuokime ir paskaičiuokime?
Gudragalvis Matuoklis.
Sakyčiau, kol apsispręsime, ką daryti su tomis braškėmis,
nusiųskime jas Tyrimui ir Vystymui.
Mums tinka.
Sveiki, aš esu Tyrimas.
Vystymas. Smagu susitikti.
Jie atrodo labai protingi.
Ei, štai kur tu!
Jau ėmiau jaudintis dėl tavęs.
Gobas netgi nuėjo paimti paskutinio artefakto
iš savo dėdės, norėdamas tave pradžiuginti.
Nežinau, Vem. Manęs niekas nepradžiugins.
Ką?
- Ką gi. - Taip.
Ta braškė akis drasko.
Ką apskritai apie jas žinome? Jos gali atnešti bėdų.
Ei. Čia aš taip sakiau.
Ką apskritai apie jas žinome?
Jos gali atnešti bėdų.
Pala. Kas čia vyksta?
Ką apskritai apie jas žinome? Jos gali atnešti bėdų.
Ką? Jūs kartojat viską, ką išgirstat?
Esat kažkokie paukšteliai kartokliai?
Braškės kenkia fragliams.
Paukštelis pačiulbėjo, o paukšteliais aš tikiu.
Tu teisi.
Nebevalgysiu braškių!
Tikiuosi, dar liko Būberio Ridikėlių šiupinio.
Grįžkime prie jo.
Taip. Grįžkime prie jo, tikrai.
Praėjo jau kelios valandos, Sproki,
o Dokbotė nieko neįrašė.
Kas sakė, kad tai - gera mintis?
Gerai. Pamėginkime dar kartą.
Papasakosiu apie tai, kaip nukreipti vėjo sroves,
ir tuomet Dokbotė pasakys: „Gerai sakai, Dok. Net stogą nunešė.”
Nieko.
Kodėl tau niekas neišeina?
Nieko nesugebu padaryt. Turiu susiimti.
Bent vieną dalyką tikrai moku - valgyti braškes.
Taigi, kvaili padarai irgi valgo braškes, a?
Nesijaudink, Sproki. Paliksiu tau vieną.
Kitą kartą.
Suvalgiau visas.
Vaje. Ei, Būberi, tavo šiupinys - tikras šedevras.
Rodos, fragliams skanu.
Rodos, viskas gerai.
Tavęs jokios braškės neperspjaus.
Ar žinojai, kad kvaili padarai irgi jas valgo?
Kvaili padarai valgo braškes?
Tuomet aš irgi noriu paragauti.
- Būtinai. Eime, paieškokime. - Taip.
Labai įdomu, Gobai.
Atleisk minutėlę.
Braškės iš tolimosios galaktikos. Kaip galime jomis pasitikėti?
Tobula.
Braškės iš tolimosios galaktikos. Kaip galime jomis pasitikėti?
Braškės iš tolimosios galaktikos.
Kaip galime jomis pasitikėti?
Ką? Žinoma, galime pasitikėti.
Mano dėdė jas atrado,
ir šitos braškės labai gražios ir skanesnės. Man jos labai patinka.
Braškės labai gražios ir skanesnės. Man jos labai patinka.
Tas paukštis mane atkartoja?
Rodos, taip.
Braškės labai gražios ir skanesnės.
- Man jos labai patinka. - Pasitrauk!
Braškės iš tolimosios galaktikos.
Braškės labai gražios ir...
Ar mes pasiruošę braškių statybos testams?
Pradedame tyrimą.
- Ir vystymą. - Ką gi.
Braškių spaudimo testas po trijų, dviejų...
Mano kostiumą aptaškė.
Na jau.
Tai - apsauginis kostiumas. Tam jis ir skirtas.
Dar, dar.
- Per daug! - O, varge!
- O, varge. - Braškės kelia stresą!
- Užrašyta. - Užrašyta.
Bet ir skanu!
- Užrašyta. - Užrašyta.
Žinosim.
Ridikėliai - gerai, žinokit, braškių vergai!
Braškės - daug skaniau. Nebenoriu ridikėlių daugiau!
Bet, draugai, būkime vieningi.
To turėtų pakakti.
Šaunuolė, Moke.
Braškės - jėga!
Atleisk, bet braškės yra raudonos, kaip aš.
Ridikėliai - irgi.
- Taip. - Taip, bet braškės raudonesnės!
Braškės!
Ridikėliai!
Braškės
- Jos tokios minkštos ir saldžios - Tokios saldžios
Daugiau nieko nenorėsi Valgyt
- Tai - braškės - Braškės
Jos geresnės nei manai
Jos ryškiai raudonos Ir neaplipusios purvais
Ridikėliai
- Visad mėgom juos - Mėgom
Jie tokie skanūs Negalim jų išduot
Jie nekeisti
Ridikėliai Tikrai geresni
Ant jų nerasi Jokių bjaurių sėklyčių
Bet braškės
- Braškės tokios sultingos - Braškės sultingos
Ak, bet ridikėliai
- Ridikėliai tokie maistingi - Maistingi
- Braškės - Ridikėliai
Jie žymiai geresni
- Ridikėliai - Braškės
Ridikėliai
Nuo šiol ant mano stalo bus tik
- Braškės - Ridikėliai
Jos neprilygsta Ridikėliams
- Braškės - Ridikėliai
Nuo šiol ant mano stalo bus tik
- Braš... - Palaukit minutėlę!
Visi nusiraminkite Ir į krūvą susirinkite
Braškės ir ridikėliai
Jie turi privalumų savų
Ir turi trūkumų Bet sumuštiniui tiks abu
Nėra ko pyktis Jei nuomonės skiriasi
Labai geras pastebėjimas, bet nekreipsiu į jį dėmesio.
- Braškės - Ridikėliai
- Jos žymiai geresnės - Už ridikėlius
- Braškės - Ridikėliai
Nuo šiol ant mano stalo bus tik
- Ridikėliai - Braškės
Braškės! Braškės! Braškės!
O, ne. Ne!
Mes už ridikėlius. Ridikėliai, ridikėliai, ridikėliai!
Ką aš padariau?
O, varge.
Pagaliau tyla ir ramybė.
Ateinu.
Per tuos paukščius kartoklius net galva įsiskaudėjo.
Rede, čia - vienvietis ramybės kampelis.
Na, bet mes tik dviese.
Praleiskite.
- Atėjau čia ramiai pabūti. - Ir tyliai.
O, varge.
- Kaip jūs čia jaukiai. Gražu. - Man tai ne.
Čia labai mažai vietos.
- Trūksta tik Vem... - Sveiki.
Aš jau seniai čia. Tik tyliai sau sėdėjau. Taip.
Viskas labai išsibalansavo.
Kaip tai nutiko?
Taip. Nuo ko viskas prasidėjo?
Aš kaltas. Viskas per mane.
Prašau, neaikčiokite.
Ir taip trūksta oro.
Pamatysi, Pleištele.
Tyrinėtojas ir Vystyklas netrukus praneš, kad galime statyti iš braškių.
Tyrimas ir Vystymas, pone.
Jie daug kartų pakartojo savo vardus.
Tiesa.
Beveik neabejoju, kad jie pasakys, jog braškės netinka statyboms.
Atnešu galutinę braškių ataskaitą.
Perskaitysi ją ar...
- Žinoma. - Taip.
Taigi, mūsų tyrimas...
- Ir vystymas. - Taip, žinoma.
Nustatė, jog braškės yra...
Taip?
...gerai. Jos yra gerai.
Ką? Ką tai reiškia?
Statyboms jos netinka,
bet ir nekenkia.
Tiesą sakant, jos skanios.
O jų lapeliai primena šventiškas kepurėles.
Labai smagu, tiesa?
Tai mes abu klydome?
Ir abu buvome teisūs!
Pleištele, dėl tavo atsargumo mes išvengėme sumaišties.
O jūsų užsidegimas neleido man atsisakyti braškių.
Džiaugiuosi, kad savo spėjimus patvirtinome tyrimu.
Ir vystymu, prašyčiau.
Jos neblogos.
O aš atrodau kaip niekad gražiai.
Labai gražu.
Būberi? Kodėl sakai, kad viskas per tave?
Taip.
Na, iš pradžių tai nutiko netyčia,
bet vėliau supratau, kad galiu panaudoti tos paukščius
savo ridikėlių šiupinio naudai.
Turbūt išsigandau, kad visi pamirš ridikėlius.
Pamaniau, kad visi pamirš ir mane.
Nežinojau, kad kils tokia sumaištis.
Ar žinot, kad nė nesu ragavęs braškės?
Ką?
Nesi ragavęs braškės?
Būberi, ne tu vienas panaudojai paukščius kartoklius.
Ir aš jiems prikalbėjau, dabar norėčiau atsiimti žodžius.
Ei, nėra vietos mąstyti apie praeitį,
tiesą sakant, čia nėra vietos niekam.
- Kaip silkės! - O, taip.
Ei, žinai, paėmiau dėdės Meto atviruką, norėdamas pradžiuginti Būberį.
Tada jis jo nenorėjo, bet gal dabar norės.
Jei truputį pasispausite,
galbūt man pavyks išlėkti, kol...
„Brangus sūnėne Gobai ir draugai...”
Neseniai atradau nuostabų dalyką.
Energingą ir nuostabią sumažintų kvailų padarų bendruomenę,
kurios narių unikali galvos forma suteikė jiems neįtikėtiną greitį.
Sveikučiai, smailiagalviai.
Ten pamačiau nuostabią skulptūrą,
skirtą smailiagalviams kvaileliams.
Ji buvo graži, tačiau trukdė man.
Kur man atsisėsti?
Ramiai paprašiau, kad kas nors nuimtų ją nuo stalo.
Patraukit ją man iš kelio! Ne! Greičiau! Patraukit...
Žinojau, kad esu įtakingas,
bet nežinojau, kad mano žodžiai tokie galingi,
ir kokios bus pasekmės.
Mano žodžiai netikėtai sukėlė chaosą ir sumaištį.
Ne, kokie jūs žiaurūs.
Norėjau ją tik patraukti, o ne sunaikinti!
Nereikia! Liaukitės. Viskas baigta. Dievulėliau. Eikite...
Ir nors negalėjau atsiimti savo žodžių,
galėjau kai ką pridurti, kad padėtis pagerėtų.
Apgailestauju.
Turėjau atsargiau parinkti žodžius.
Nenorėjau, kad taip nutiktų.
Nauji žodžiai padėjo sugrąžinti džiaugsmą ir ramybę,
ir net gavau saldumo.
Ačiū.
Taigi, kadangi mano misija yra pagerinti Fraglių Roką,
siunčiu tau, jaunasis Gobai, artefaktą.
„Prisimink, jog žodžiai gali žeisti...
...bet gali ir gydyti.
Su meile, tavo dėdė Metas Keliauninkas.”
„P. S. saldainis - nuostabus!”
Jis teisus.
Turime panaudoti žodžius ir pamėginti viską sutvarkyti.
Ei.
Paskleiskime žinią visame Fraglių Roke!
Taip, eime.
- Taip. Taip, kaip? - Kaip?
Galbūt, jei pajudinsiu uodegą... Ne, tai mano pėda.
- Palaukit. - Taip.
Palaukit, suskaičiuosiu, vienas, du, trys, pasiruošę?
Aš tave stebiu, bičiuli. Nusiramink.
Ei! Nuleisk... Mikliai... Ne. Nagi!
Fraglių meilė sugrįžo! Perduokite žinią!
Mūsų skirtumai neturi kelti neapykantos. Perduokite žinią!
Mūsų skirtumai neturi kelti neapykantos!
Perduokite žinią!
Taip, žodžiai gydo. Perduokite žinią!
Taip!
La-la-la-la-la
- La-la-la-la-la - La, la, la
La-la
Perduokit žinią
Kai širdy šviesu ir gera Kai viskas yra kaip dera
Leisk širdžiai priimti Sprendimą teisingą
Perduokit žinią
Jausmas tikrai geras Koks ir turi būti
Kai suprasit Perduokit
Perduokit žinią
Kai meilę dalini Ji ilgai išlieka širdy
Kiek duodi, tiek gauni Kai
Perduodi toliau
Kai dovaną tau įteikiu
Žinau, kad ją įteiksi kam nors ir tu
Todėl dovanas ir reikia
Perduoti toliau
- Perduoti toliau - Perduoti toliau
- Svajoti daugiau - Svajoti daugiau
Visa, kas gera, reikia
- Perduoti toliau - Perduoti toliau
- Ir kai nebeliks - Ir kai nebeliks
Tave sėkmė aplankys
Kai meilę dalini Ji ilgai išlieka širdy
Ką duoti, tą ir gauni Kai
Perduodi toliau
Kai dovaną tau įteikiu Žinau, kad ją įteiksi kam nors ir tu
Todėl dovanas ir reikia
Perduoti toliau
Gražu! Puiku, Moke.
Liaukis, Sproki. Aš pasiduodu.
Kodėl tau niekas neišeina?
Nieko nesugebi padaryti. Susiimk.
Ei, niekas su manimi taip nekalba.
Tik aš.
Visų pirma, ji veikia. O antra...
Niekad taip nesakyčiau kam nors kitam.
Tai kodėl sakau sau?
Mano didvyrės žino, kad mūsų žodžiai turi galios,
ir jei parinksime pozityvius žodžius, pasaulis taps gražesnis.
Pozityvūs žodžiai P-P-P-Pozityvūs žodžiai
P-P-P-Padarys pasaulį geresnį G-G-G-Geresnį
- Na, bič... - Taip?
...rodos, sugrąžinome harmoniją į Roką.
Braškės kenkia fragliams.
Spėju kartais, kai kažką padarai,
tai išlieka. Kaip sriubos aromatas.
Na, visuomet galime pasimokyti iš savo klaidų ir dalintis meile.
Labai graži karūna, Pa.
Ta sena karūna? Radau spintoje.
- Braškės kenkia fragliams. - Ką?
Braškės kenkia fragliams?
Pagaliau atsikračiau paskutinės braškės.
Jaunyli, planas pasikeitė.
Pasodinkime daugiau braškių.
- Gerai. Tuojau, Pa. - Taip.
Parodysim tiems fragliams.
Tau pavyko, bičiuli.
Būberi! Būberi!
Tikrai žinai, kad ji švariai nuplauta?
- O, taip. - Taip!
Nustok žiūrėti ir valgyk.
Tai - sensacija. Patirtis!
Atsiduok jai.
- Gerai. - Taip.
- Ji... - Taip?
Ji - visai nieko.
Išvertė Akvilė Katilienė