Tanssi huolet pois
Murehdi toisena päivänä
Anna musan soida
Fraggliluolassa
Aherra huolet pois
Tanssi toisena päivänä
Anna fragglien soittaa
Gobo. - Moki.
Vempi. - Buuber.
Ja Red!
Juniori!
Hei!
Voi, retiisini.
Tanssi huolet pois
Murehdi toisena päivänä
Anna musan soida
Fraggliluolassa
FRAGGLIT: PALUU FRAGGLILUOLAAN
Fraggliluolassa.
Missä ne tuulitiedot olivatkaan?
Tässä. Vaivattomia tuulahduksia.
Harhaanjohtava nimi. Kirja on tosi vaikealukuinen.
Mikä on noin kiinnostavaa?
Jakoiko Edna-täti minusta videon lapsena kykykilpailussa?
Miksi, Edna-täti? Miksi?
Kollegani näkevät. Olen nyt tutkija, enkä laulunlaulaja. Laulaja siis.
Olen niin suunniltani, etten osaa puhua. Et soita sitä enää!
Anna olla!
Kiitos avusta Lanfordin lakin valinnassa. - Kiitos!
Ole hyvä, Moki. Autan Goboa aina lakinvalinnassa.
Se on helppoa. Ne ovat kaikki upeita.
Kumpi, Lanford? Tämä vai tämä?
Hyvä valinta.
Hei Moki, katso!
Oi! Vanha takkini. Se tuo mieleeni muistoja.
Niinpä. Minun on tätä ikävä.
Miksi vaihdoit sen? - Sitä on vaikea selittää.
Tuntui vain, että on muutoksen aika. Uusi puku, hiusgeeliä.
Se tuntui vain oikealta. Se on osa itseilmaisua. Paino sanalla "itse".
Ai itseilmaisua?
Mitä teettekin, unohtakaa sen tekeminen, sillä nyt tehdään fragglipyramidi!
Mitä? - Yritetään ennätystä. Tulkaa!
Fragglipyramidi! Lanford, voit kannustaa! - Moki! Moki!
Tulen perästä!
Taisin saada ajatuksen.
Hei, Red. Olen Poki!
Selvä, Poki. Ole liikkumatta! Jos pyramidi kaatuu, ei tule ennätystä.
Otatko aikaa, Kertoja? - Odottakaa! Haen tiimalasilasini.
En näe hiekan läpi mitään.
Minä lasken. Yksi mergglisippi, kaksi mergglisippi.
Hei! Mahtava pyramidi!
Vempi, sinäkö siinä?
Niin. - Katse eteenpäin!
Se oli hauskaa. Heippa, Red!
Jäätiin ennätyksestä täpärästi. - En tiedä, miten täpärästi.
Vempi, miksi teit noin?
En tiedä. Minä mokasin.
Otetaan uusiksi! Tuletko mukaan, Vem? Vem!
Mitä minä oikein ajattelin? - Niin. Mitä oikein ajattelit?
Halusin vain kokeilla jotain uutta.
Ja miten meni omasta mielestäsi? Pilasit kaikkien fragglipyramidin.
Vempinä voi olla vain yhdellä tavalla. Tämä ei ole se.
Niin.
Joko pyramidi tehtiin? Olin hakemassa Matt-sedän esinettä.
Mattin postikortti!
Hänen sanansa ovat runoutta, ja hänen viiksensä ovat laulu.
Lue se. - Olimme juuri kokoamassa uutta pyramidia.
Lue se. - Selvä.
Hyvä on. "Rakas veljenpoika Gobo..."
Olen fraggli, joka kohtaa haasteet ylväästi.
Reikä kengässä! Mitä minä nyt teen?
Kokeneena tutkimusmatkailijana osaan suunnistaa.
Anteeksi, missähän päin kengät ovat?
Välillä ulkoavaruus hämmentää jopa minua.
Teräviä toimintajuttuja ja pinkkejä röyhelöjuttuja.
Kuinka kukaan löytää tästä sekasotkusta mitään?
Kaaokseen oli saatava järjestys.
Sinä menet sinne ja sinä sinne.
Nyt kaikki on hyvässä järjestyksessä.
Palkinnoksi löysin juuri sen, mitä tarvitsin.
Pidä tätä. Hänen kenkänsä ovat kokoani.
Noin.
Hupsuja otuksia on toisinaan autettava olemaan vähemmän hupsuja.
"Niinpä lähetän vanhat kenkäni.
Innoittakoot ne tutkimaan uusia polkuja, vaikka ne näyttäisivätkin hämmentäviltä."
Älkää. Eivät ne niin pahalta...
Minäpä vien nämä jonnekin todella kauas. Kenties Kaukoluolaan.
Riittääköhän se? - Ette ehdi ikävöidä.
Hei, Gobo! - Tuliko jo ikävä? Vitsi. Menen oikeasti.
Hei, kaverit. Gobo viipyy niin kauan, että ehdimme järjestää hänelle tulojuhlat!
Mahtava idea. Anteeksi, jos sen piti olla yllätys...
Vie ne haisevat kengät jo pois! - Selvä.
Haju jäi leijailemaan.
Irtoa nyt. Noin. Hei!
Lakkaa olemasta poninhännällä! Poni pois!
Arvaa, mitä! Gobo lähti Kaukoluolaan, ja me järjestämme hänelle tulojuhlat.
Kiva juttu. - Sinulla on vieläkin tuo poninhäntä.
Tiedetään. Käytin hiusgeeliäsi. Hiukset eivät enää laskeudu.
Mutta tuohan on Lanfordin ruukkuliimaa. Se on todella tömäkkää.
Moki! Miten sen saa lähtemään? - Ainoa konsti on Makeapuron vesi.
Makeapuro. Täytyy ennättää sinne ennen Gobon juhlia.
Olit oikeassa, Lanford. Hiusgeeli ja ruukkuliima näyttävät samalta.
Tarvitsen järjestelmän. Sinä söit juuri!
Tänään on Juniorimme syntymäpäivä! Onnea 500-vuotiaalle gorgonzolalle!
Poika, kun gorgi täyttää 500,
hän suorittaa ikivanhan siirtymäriitin, lokeropäivän.
Kerro lokeropäivän tarina, Pappa! - Mielelläni.
Monta gorgia sitten esigorgit löysivät metsästä lokeron.
Toinen sanoi: "Et mahdu lokeroon." Toinen sanoi: "Mahdunpas!" Ja hän mahtui.
Sitten toinenkin gorgi halusi lokeroon. Hän löysi toisen lokeron ja kömpi siihen.
Kaikki sanoivat: "Vau!"
Tätä pyhää perinnettä on vietetty siitä asti aina gorgin 500-vuotispäivänä.
Valitset tämän tai tuon lokeron.
Mistä tietää, kumman? - Sen vain tietää.
Valitsepa, niin pääsen syömään Mamman tekemiä sipulikuppikakkuja.
Ei kuppikakkua ennen seremonian päättymistä.
Eli minä vain valitsen lokeron, joka kertoo maailmalle, kuka olen...
...ikuisesti?
Jep.
No niin, juhlafragglit. Käydään Gobon tulojuhla vielä kerran läpi.
Buuber, mikä on retiisipiiraiden tilanne? - Hyvä, mutta osa haluaa yhä mansikoita.
Tykkään, mistä tykkään.
Teen siis mansikkapiiraitakin.
Hedelmiä piiraissa. Hulluutta.
Harjoitellaan vielä huutoa.
Tämä puoli huutaa: "Go", ja tämä: "Bo."
Helppoa! Valitkaa puolenne, fragglit.
Katsotaanpa. Minäpä menen...
Olen Poki. - Niin, mutta oletko Go vai Bo?
Valitse toinen.
Haen lisää koristeita.
Sitä ei ollut vaihtoehdoissa, mutta okei. - Hei, Red!
Äkkiä Makeapurolle. - Niin, että näytät taas oikealta Vempiltä.
Mutta miltä se näyttää?
Ovellani ongelma koputtaa
Ihan liikaa kaikkee kelaan Kunpa loppuis tää
Tiedä en, kuka oon enää
Tää hämmentää ja kadotan sen Kuka luulin olevani ja kuka en
Ken ties, et' näin etäälle
Joudun siitä, joka ennen olin - Joka hän oli
Mua moneen suuntaan revitään Enkä meinaa enää tietää
Ken on mä - Ken, ken on, ken on hän
Ken on mä - Ken, ken on hän
Minä en tiedä!
Halusin vain jotain uutta kokeilla
Nyt punainen on vihreää Ja vihreä on sinistä
Luulin, että takki musta tekee makeen
Vaan käänsi se mut nurinperin Olo on hölmöläisen
Ken ties, et' näin etäälle
Joudun siitä, joka ennen olin - Joka hän oli
Mua moneen suuntaan revitään Enkä meinaa enää tietää
Ken on mä - Ken, ken on, ken on hän
Ken on mä?
En enää tiedä.
En tiedä.
Uhuu, ken?
Irtoa!
Olen taas se, joka minun kuuluukin olla.
Sinun kuuluu olla se, kuka haluat olla. Pidin siitä, miltä näytit.
Poki! Mistä sinä siihen tupsahdit. - Fraggliluolasta.
Niin, mutta mitä teet täällä?
Red käski valita, olenko Go vai Bo, mutta en ole kumpikaan. Ehkä siltä väliltä.
Ja halusin myös hakea koristeita.
Sinä siis vempeilit. Minäkin olen vempeilijä. Se on tavallaan nimessäni.
Minä en ole vempeilijä. Olen Poki.
Hei, lähdetkö hakemaan koristeita Suurelta Hilediniltä?
Keneltä-diniltä? - Hilediniltä.
Hänellä on parhaat hileet. Minä näytän. - Selvä.
Ta daa!
Missä hile on? Näen vain tavallisen harmaan kiven.
Katsopa lähempää, päivänsäde!
Lähempää!
Anteeksi. Minun mokani. Unohdin kertoa, että tämä kääntyy.
Hei! Olen Suuri Hiledini. Sanokaa vain Hilis.
Tervetuloa! Onko nälkä? Söittekö matkalla vai tuonko purtavaa?
En tarvitse mitään, Hilis.
Mutta ollaksesi Suuri Hiledini...
Älä loukkaannu. Näytät upealta mutta et kovin hileiseltä.
Kuulkaa. Jotkut näyttävät juuri siltä, miltä heidän odotetaan näyttävän.
Toiset eivät.
Jotkut eivät edes halua. Mutta arvatkaapa mitä.
Olet se, joka sanot olevasi. Et se, miten muut sinut näkevät.
Ja minä olen Suuri Hiledini!
Ja tervetuloa Hileholviin!
Vau! Uskomatonta.
Miten minä en ole ikinä...
Vautsi vau! - Niin, tämä on mahtava. Taianomainen.
Kengät pois. Tulee pölyä. - Selvä on.
Ei ole kenkiä.
No niin. Kumpi lokeroista tuntuu oikealta?
Aloitan sinusta.
Ei tunnu oikealta.
Ei sillä, että katsoisin, mutta kokeile seuraavaa, parempaa.
Ei tämäkään sovi oikein.
No, vaihtoehtoja on vain kaksi. Tästä ei voi enää perääntyä.
Ei mitään kiirettä. Käytä kaikki tarvitsemasi aika.
Ei tässä tarvita lisää aikaa.
Kumpikaan lokero ei tunnu oikein sopivalta.
Vielä kerran. Sopiiko?
Bo! - Go!
Onnistuttiin! - Ei!
Kun Gobo tulee, puhallan pilliin. Te sanotte: "Go", te "Bo".
Duuserit poksauttavat silpputykkinsä,
ja bingo! - Bo!
En tarkoittanut sitä.
Tehtävä suoritettu.
Anteeksi, etten nähnyt sitä aiemmin.
Olet häikäisevä! - Niin olenkin.
Juttu menee näin. Olen häikäisevä, näkivätpä muut minut sellaisena tai eivät.
Katso Pokia, miten hän ilmaisee itseään.
Minä pidän tästä! - Kiva.
Pidän tästä!
Pidän tästä.
Rakastan tätä.
Hileholvissa voi ilmaista itseään vapaasti.
Se kaikki on kaunista.
Oletko varma, ettet halua mukaan?
Hileestä ei tule pulaa.
Ei. Yritin jo näyttää erilaiselta, mutta tunsin itseni vain hölmöksi.
Mutta näytät hienolta. Ja onnelliselta.
Jos teen sen, pysynkö minuna? - Sen tiedät vain sinä.
Selvä.
Hei, Vempi! - Vau!
Ihana!
Jee.
Hei! - Näetkö? Se on sinusta itsestäsi kiinni.
Tuntuu mahtavalta!
Kas niin! - Tuntuu omalta itseltäni.
Mahtavaa!
Vempi!
Vempi, valitse! - Mitä?
Ole vanha Vempi.
Mitä Gobo sanoisi?
Mitä jos ystäväni eivät pidä tästä eivätkä halua olla enää ystäviäni?
Jään yksin. En pysty tähän!
O-ou.
Vempi, rauhoitu! Nostatat hilemyrskyn!
Luonnonkatastrofeista upeimman!
En pysty tähän!
Edna-täti, ole kiltti ja poista se lauluvideo.
En esitä toivelauluja.
Puhuin Sprocketille. En ota toiveita sinultakaan. Soitellaan!
Olet rakas. Ystävällisyytesi innoittaa.
Kuuntele, kaveri. Tiedän, että yrität saada minut laulamaan,
mutta sanoin jo, etten enää laula. Paitsi ehkä suihkussa joskus.
Ja autossakin.
Ei. Et huijaa minua näyttämövaloilla. Tämä on naurettavaa.
No niin.
Miten tämä pysäytetään? - Sinun ei käy kuinkaan.
Mutta tämä pysähtyy vain, jos lakkaat kieltämästä itsesi ja olet oma itsesi.
Ei se ole niin helppoa.
Muut näkevät minut tietynlaisena, mutta toisinaan minusta ei tunnu siltä.
Valinta tuntuu vain niin lopulliselta.
On tosi yksinäinen olo.
Minä olen Poki!
Tiedän sen, Poki. Me kaikki tiedämme.
Hoet sitä myötäänsä. - Ja sinä olet Vempi.
Ihan sama, miltä näytät tänään tai huomenna. Olet Vempi ainiaan.
Pidän nimeni lausumisesta, koska kesti niin kauan löytää se.
Parasta siinä on se, että vaikka muuttuisin ja muuttuisin, olen aina minä.
Koska olen Poki! - Joo! Olet Poki.
Ja minä olen... Vempi. - Niin olet.
Ja miltä ikinä näytänkin ja miten ikinä muutunkin, tulen aina olemaan Vempi.
Hei.
Mitä...
Nythän asia on selvä kuin pläkki.
Nousee sisimmästäs' sydämen valtatie
Osa sinua se lie, se sua ylöspäin vie
Osaa sydän lentää Miks kotiin sun täytyis jäädä?
Yksin kivettymään Kun unelmissas haluut pilviin ylettää
Vapaana ja korkealle päästä sydämes' lentämään
Siivet miljoonat sut matkaan laulavat
Lempeillä tuulilla leikkiä voit Ja taivaan tuntea kaartuvan
Ilmassa tunnet sydämensykkeesi Se kertoo, minne vie tiesi
On maapallo kuin unelma alla taivaan
Vapaana ja korkealle Päästä sydämes' lentämään
Lentää sydämes anna Taivaalle kavuta
Anna kohota Siivittää sut korkeuksiin
Se saa lentää korkealle Taivaalle kavuta
Anna kohota Siivittää sut korkeuksiin
Vapaana ja korkealle Päästä sydämes' lentämään
Lentää sydämes anna Taivaalle kavuta
Anna kohota Siivittää sut korkeuksiin
Se saa lentää korkealle Taivaalle kavuta
Anna kohota Siivittää sut korkeuksiin
Vapaana ja korkealle Päästä sydämes' lentämään
Lentää sydämes anna
Taivaalle kavuta
Anna kohota Siivittää sut korkeuksiin
Se saa lentää korkealle Taivaalle kavuta
Anna kohota Siivittää sut korkeuksiin
Sydän lennä vapaana
Ja korkealla
Sydän lennä vapaana
Ja korkealla
Tiedätkö, mikä viimeistelisi tyylisi?
Mikä? - Tämä.
Kiitos, Poki.
En malta odottaa, että Gobo kuulee... Voi ei! Pitää palata äkkiä.
Niin, mutta koristeet? - Ai niin.
Hiledini, voisimmeko millään lainata vähän hilettäsi?
Täällähän sataa hilettä. Totta kai. Ottakaa niin paljon kuin tarvitsette.
Kiitos kaikesta, Hilis. - Ole hyvä.
Täytyy mennä. - Hei, hei!
Voi tuota nuorisoa. Ihanaa, kun on saanut hileröidä niin kauan, että näkee tämän.
Hileröikää, nupukat!
Toivotonta! Huuto ei ota onnistuakseen, ja silppu on loppu.
Mikä muu voisi mennä pieleen?
Älkää minua katsoko. Mansikoista on helppo leipoa.
Kuka olisi arvannut? Mukavuusalueelta poistuminen voi johtaa herkkutuloksiin.
Samaa mieltä.
Hei, kaikki! Olen Vempi!
Vau, Vempi! Näytät huikealta!
Ja minä olen Poki! - Hei, Poki.
Kenties teidän avullanne huuto onnistuu.
Niin, piti sanomanikin. Poki ei ole Go eikä Bo.
Ehkä hän ei ole kumpaakaan tai sitten hän on molemmat. Tai jotain siltä väliltä.
Tapoja huutaa on runsaammin kuin hilettä taivaalla.
Hetko, siinä se.
Onko sinulla tänään jee-olo?
Jee! Tarkoitan, että joo.
Mennään sillä!
Kävelymölinää. Gobo on tulossa siltä varalta, että juhlaa suunnitellaan.
Kaikki omille paikoilleen!
Hei. Mitä?
Go! - Bo!
Jee!
Tervetuloa kotiinpaluujuhlaasi! - Kiitos.
Vempi. Asusi on huikean hieno.
En ole ikinä nähnyt sinua noin iloisena. Onko tämä uusi tyylisi?
En tiedä. Ehkä välillä.
Jokainen sinusta paljastuva uusi juttu tekee sinusta entistäkin rakastettavamman.
Ennen kuin tapahtuu jotain kamalaa, otetaanko piirasta? Retiisiä ja mansikkaa.
Kumman lokeron valitset?
En pysty valitsemaan. Molemmat tuntuvat vääriltä.
Seremonialokerot ja perinne!
Ja kuppikakut.
Olo on vääränlainen kummassakin.
Kummassakin.
Tämä on hauskaa!
Vau! Sillä lailla!
Et ole kummassakaan lokerossa, mutta tanssit ja näytät onnelliselta.
En ymmärrä tuon päälle mitään.
Ei tarvitsekaan ymmärtää. Kunhan tuet häntä.
Niin kai sitten. Jos se tarkoittaa... - Hyvät hyssykät! Tarkoittaa!
Mene hakemaan kuppikakkusi. - Passaa minulle.
Kulta pieni. - Mamma.
Hei, Edna-täti. Anna videon olla siellä. Ai, hei, Marshall. Koulusta.
Näitkö videoni?
Ihanko totta pidit siitä? Toki. Olisi ihanaa laulaa karaokea kanssanne.
Tehdään se!
Vapaana ja korkealle Päästä sydämes' lentämään
Lentää sydämes anna Taivaalle kavuta
Aikuinen gorgiseni! Tanssi lokeron ulkopuolella.
Taivaalle kavuta, päästä korkeuksiin
Hyvää lokeropäivää, poika! - Kiitti, Pappa!
Sydän lennä vapaana
Ja korkealla
Tämä on mahtavaa!
Vapaana ja korkealla
Suomennos: Marianne Tenetz
Tekstitystuotanto: DUBBING BROTHERS