Gond helyett táncra fel
Aggódni máskor kell
A zene kezdődjön el
Lent a Flúgosok Barlangjában
Gond helyett munkára fel
Táncolni máskor kell
Minden Flúgos játékra lel
- Íme Gobo! - Moki.
- Wembley. - Boober.
Red.
Kicsi!
Hahó!
A retkem!
Gond helyett táncra fel
Aggódni máskor kell
A zene kezdődjön el
Lent a Flúgosok Barlangjában Lent a Flúgosok Barlangjában
Fraggle Rock: Újra zúznak
Lent a Flúgosok Barlangjában.
Melyik tankönyvben voltak a széladatok?
Megvan!
Könnyen, mint a szél. Ez a könyv címe,
ami félrevezető, mert nehéz olvasmány.
Oké, mi olyan érdekes?
Én, ahogy az elsősök tehetségkutatójában éneklek?
Edna néni rakta ki?
Miért, Edna néni? Miért?
Látni fogják a kollégáim, és már komoly professzor vagyok,
nem egy dalos pacsirta. Vagyis énekes.
Szóhoz se jutok, olyan bosszús vagyok.
Hé, hé! Le ne játszd újra!
Hagyd!
Köszi, hogy segítettél Lanfordnak kalapot választani, Wembley.
Köszönöm!
Szívesen, Moki!
Gobónak is én segítek választani.
Az is elég könnyű, mert mindegyik kalap csodás!
Oké, Lanford, melyik legyen? Ez vagy ez?
Király választás.
Moki, nézd!
- Ó, a régi köntösöm! - Aha.
Mennyi emléket idéz fel!
Ó, igen. Hiányzik a régi köntösöm.
Miért cserélted le?
Nehéz elmagyarázni.
Valami azt súgta, hogy ideje változtatni.
Új ruhák, egy kis hajzselé...
Valahogy így tűnt jónak.
Ez mind az önkifejezés része, amiből az „ön” a hangsúlyos.
Önkifejezés?
Bármit csináltok, nem az,
amit csinálnotok kéne, mert Flúgostornyot csinálunk!
- Mi? - Rekordot akarunk dönteni, gyerünk!
Flúgostorony.
Gyere, Lanford, drukkolhatsz nekem!
Moki! Moki! Moki!
Máris jövök!
Azt hiszem, van egy ötletem.
Szia, Red! Pogi vagyok!
Oké, Pogi. Meg se moccanj!
Ha ledől a torony, akkor nem döntjük meg a rekordot!
Mérnéd az időnket, Mesélő?
Hé! Várjatok! Hadd vegyem fel a homokóra-szemüvegemet!
Igen. Nem.
Nem, semmit se látok a homoktól.
Tudjátok, mit? Számolok.
- Egy cumisüveg, két cumisüveg... - Igen, igen.
Hé, srácok!
Szuper torony!
Wembley, te vagy az?
- Igen. - Ne, előre nézzetek!
Ez jó buli volt! Szia, Red!
Olyan közel voltunk a rekordhoz!
Én nem tudom, mennyire.
Wembley, miért csináltad ezt?
Nem tudom. Hibát követtem el.
Na jó, vissza toronyba!
Hé, most te is benne akarsz lenni, Wemb? Wemb?
Mit hittem?
Igen, mit hittél?
Én... Hát, én csak újat akartam kipróbálni.
És látod, mi lett belőle?
Elrontottad a Flúgostornyot mindenkinek.
Csak egyféleképpen lehet jól wembley-zni, és ez nem az.
Igen.
Ne már! Lemaradtam a Flúgostoronyról?
Új leletet kaptam Matt bácsikámtól.
Egy Matt-féle képeslap.
Az írásai költemények, a bajusza dal.
- Olvasd! - Oké.
- Épp újra tornyot akartunk csinálni. - Olvasd!
Oké. „Kedves Gobo unoaköcsém...”
Én olyan Flúgos vagyok, aki méltósággal néz a kihívások elébe.
Lyukas a bakancsom.
Mit csináljak?
Tapasztalt felfedezőként tudom, merre menjek.
Elnézést, asszonyom! Merre vannak a bakancsok?
De a külvilágban van pár hely, ami engem is összezavar.
Azok az akcióhősbigyók meg a rózsaszín fodros izék...
Hogy lehet ekkora rendetlenségben megtalálni, amit keresünk?
Muszáj közbeavatkoznom, hogy rendet teremtsek a káoszban.
Így. Menj ide! Ez az, rendben. Jól van. Te menj oda!
Most már minden rendes, ahogy azt kell.
Igyekezetem jutalmaként megtaláltam, amire szükségem volt.
Fogd csak meg! Ugyanakkora a lába.
Így ni.
Néha az ilyen bátor felfedezők
segítenek a furáknak, hogy kevésbé legyenek azok.
„És így most visszaküldöm a régi bakancsom.
Inspiráljon arra,
hogy mindig új utakat fedezz fel, bármilyen zavarosnak is tűnjenek!”
Igen. Aha.
Ó, ugyan már, nem olyan vészes! Csak...
Tudjátok, mi lenne, ha elvinném valahova őrült messzire, hm?
Gondoltam, a Távoli-barlang jó lenne.
- Ja. - Az elég messze van?
Mire hiányoznék, megjövök.
Szia, Gobo!
- Hiányzom? Vicceltem. - Menj!
Most tényleg elmegyek, eskü.
Hé, srácok!
Gobo lesz annyit távol, hogy üdvözlő bulit tartsunk, ha megjön!
Hallottam. Nagyon tetszik.
Bocs, ha meglepetés volt,
- de simán eljátszom... - Vidd már azt a büdi bakancsot!
Vettem!
Még mindig érezni.
Ne már! Így. Hé! Hé! Hé!
Ne legyél már lófarok! Kibomlanál?
Hé! Izgi hírem van!
Gobo messze utazik,
és a hazatérésére bulit tartunk.
Aha. Az jó.
Nézzenek oda! Még megvan a lófarkad.
Tudom.
Tettem rá egy kis zselét, és most nem jön ki!
Brühü, brühü.
Wem, azzal a ragasztóval Lanford cserepét javítom. Nagyon erős.
Moki!
Hogy jön ez ki?
Úgy tudom, csak az Édesvíz-patak vizétől.
- Édesvíz-patak? Igen! Oké. - Aha.
Akkor elmegyek az Édesvíz-patakhoz a buli előtt!
Igazad volt, Lanford.
A hajzselé és a cserépragasztó tényleg egyforma.
Valami rendszer kell.
Most ettél.
Ez a mi Kicsink nagy napja!
Boldog 500.-at, édes Gorgonzolám!
Fiam, amikor egy Gorg betölti az 500-at,
átesik az ősi rítuson, amit úgy hívnak, hogy a Skatulya-nap.
Meséld el a skatulya-napos mesét, Papa!
- Ó, légyszi! - Örömmel.
Sok Gorggal ezelőtt az ősgorgjaink egy dobozra bukkantak az erdőben.
Mondja az egyik: „Fogadok, hogy nem férsz bele.”
Mire a másik: „Fogadok, hogy de!”
És belefért.
De akkor a másik Gorg is bele akart férni egy dobozba.
Ezért keresett egy másik dobozt, és belebújt.
Erre mindenki: „Azta!”
Attól a naptól fogva
a Gorgok 500. születésnapján újrajátsszuk a szent hagyományt,
amikor kiválasztjuk egyik vagy másik dobozt.
- De honnan lehet tudni, melyiket? - Hát, csak tudja az ember, fiam. Rajta!
Válassz hamar, hogy hamar ehessek a Mama hagymás sütijéből!
Egy perccel előbb se adok.
Sütit csakis a szertartás után kaptok.
Akkor csak annyit kell csinálnom,
hogy kiválasztom azt a dobozt, ami kifejezi, ki vagyok valójában...
örökre?
Igen.
Oké, buliarc Flúgosok.
Csapjunk hatalmas „Szia, Gobo” murit!
Boober!
Hogy állnak a retekpiték?
Remekül. De úgy tűnik, páran közülünk még ragaszkodnak az eperhez.
Szeretem, amit szeretek.
Szóval epres pitét is készítek.
Pitébe gyümölcsöt? Badarság.
Oké, próbáljuk el az üdvrivalgást!
Az egyik fele ordítja, hogy: „Go!” A másik meg, hogy: „Bo!”
Könnyű! Most válasszatok oldalt, Flúgosok!
Lássuk csak!
Én simán...
- Pogi vagyok. - Hát, igen.
De „Go” vagy „Bo” vagy?
Válassz! Egyik vagy másik.
Elmegyek még dekorációért!
Mi... Azt nem lehetett választani de... Oké.
Szia, Red!
El kell mennem az Édesvíz-patakhoz!
Igen, siess!
Ideje visszatérni az igazi Wembley-külsőhöz.
De az hogy néz ki?
Itt egy gond, az ajtón bekopog
Túlgondolok mindent Nem múlik el, bárhogy igyekszem
Többé már nem tudom, ki vagyok
Összezavar és nem tiszta Kinek hiszem magam, és kinek nem
Ki hitte, hogy ily messze jutok
Távol van, ki voltam rég
Ki volt ő rég
Most úgy érzem, szétszakadok És azt sem tudom
- Ki vagyok én - Ki... Ki... Ki ez a lény
- Ki vagyok én? - Ki... Ki ez a lény
Nem tudom. Én...
Valami újat akartam végre
A pirosaim zöldre váltak A zöldjeim meg kékre, hú
Azt hittem, a köntösömtől Én lettem az atom
De kifordultam tőle Most én vagyok a barom
Ki hitte, hogy ily messze jutok Attól, ki voltam rég
Ki volt ő rég
Most úgy érzem, szétszakadok És azt sem tudom
- Ki vagyok én - Ki
Ki, ki ez a lény
Ki vagyok én?
Én nem is tudom.
Nem tudom.
Á, ki?
Gyere már ki belőle!
Vége.
Újra az vagyok, akinek lennem kell.
Annak kell lenned, aki lenni akarsz.
Nekem tetszett a külsőd.
Pogi! Honnan kerültél ide?
A Flúgosok barlangjából.
Hát jó, de mit csinálsz itt?
Hát, Red azt mondta, választanom kell, hogy „Go” vagy „Bo” leszek,
de nem igazán vagyok egyik se. Talán közte valami.
De dekorációkat is akartam szerezni.
Akkor vacilláltál.
Igen, én is vacilláló alkat vagyok.
Akár a nevem is lehetne.
De én nem vagyok vacilláló. Pogi vagyok!
Hé, van kedved eljönni a Nagy Csilláminihez dekorációért?
A Nagy Milyeninihez? Mi?
Csillámini. Csúcs fazon, és neki van a legjobb csillámja.
- Megmutatom. - Oké. Igen.
Tádá!
Hol a csillám?
Csak egy sima, szürke sziklát látok.
Talán megnézhetnéd közelebbről, csillagom.
Közelebbről.
Bocs! Az én hibám.
Nem szóltam, az egész fordul.
Üdvözletem! Én vagyok a Nagy Csillámini.
Hívjatok N.Cs.-nek!
Üdvözletem! Éhesek vagytok?
Ettetek útközben, vagy kértek uzsit?
Én nem vagyok éhes, N.Cs. De...
De ahhoz képest, hogy a neved Nagy Csillámini,
ne értsd félre, pompásan nézel ki,
de nem vagy túl csillámos.
Elárulok valamit. Egyesek hajszálra úgy néznek ki, mint amit várnál.
Mások meg nem.
Egyesek pedig nem is akarnak.
De mondok valamit.
Azok vagytok, akiknek valljátok magatokat, nem azok, akiknek mások látnak.
És én vagyok Nagy Csillámini!
És most lépjetek be a Csillámcsodába!
Azta! El se hiszem.
Hogy én még soha...
Aztapaszta!
Igen, remek.
Igazán varázslatos.
Cipőt le, légyszi!
- Behozod a koszt. - Oké.
Nincs is rajtam cipő.
Akkor kezdem. Oké.
A két doboz közül melyiket érzem jónak?
Veled kezdem. Igen.
Hé!
Ez nem tűnik jónak.
Nem mintha lesnék, de próbáld a következő, jobb dobozt! Igen.
Én... Valami ezzel se stimmel.
Hát, csak kettőből lehet választani,
úgyhogy gondolom, ki kell tartanom.
Nem muszáj kapkodnod. Szánd rá az időt!
Nem kell nekem több idő.
Egyik dobozban sem érzem jól magam.
Még egyszer utoljára, oké?
- Bo! - Go!
Sikerült!
Nem!
Gobo ideér, én megfújom ezt a sípot.
Ez az oldal mondja: „Go!” Az meg: „Bo!”
A Dózerek elsütik a konfettiágyújukat,
és így összeáll a legó!
- Bo! - Nem, nem így értettem.
Küldetés teljesítve.
N.Cs., bocs, hogy nem láttam eddig.
- Káprázatos vagy! - Igen, az vagyok.
Hurrá!
Mondom, mi a szitu.
Káprázatos vagyok, akár látja rajtam valaki, akár nem.
Nézd meg Pogit, nézd, hogy fejezi ki önmagát!
Nagyon tetszik!
Szép.
Nagyon tetszik!
- Imádom. - A Csillámcsodában
úgy fejezed ki önmagad, ahogy csak akarod.
Minden olyan gyönyörű!
Biztos nem akarsz csatlakozni?
Jut csillám mindenkinek.
Jaj, ne! Én próbáltam már másképp kinézni,
de marhaság volt.
De te elképesztő vagy. És boldog.
De ha megteszem, akkor is én lennék?
Ezt csak te tudod biztosan.
Rendben.
Szervusz, Wembley!
Azta!
Imádom!
Igen.
- Hé. - Látod? Rajtad múlik!
Csodásan érzem magam!
- Ez az! - Önmagamnak érzem magam!
Csodás.
Wembley!
Wembley, válassz!
Mi?
Lehetsz a régi Wembley!
Mit mondana erre Gobo?
Mi van, ha nem tetszik a barátaimnak,
és nem akarnak majd barátkozni?
Akkor egyedül lennék!
Nem fog menni!
O-ó!
Wembley, muszáj lehiggadnod!
Csillámnádót keltesz!
A legmesésebb a természeti katasztrófák közül!
Nem fog menni!
Edna néni, levennéd, légyszi,
a videót, amin éneklek? De...
Nem, nem teljesítek dalkéréseket.
Szegecsnek mondtam. Nem, neked sem.
Visszahívlak!
Szeretlek, és inspirálsz az őrült kedvességeddel!
Pajti, pajti, figyelj!
Figyelj! Tudom, hogy rá akarsz venni az éneklésre,
de mondtam, már nem szoktam.
Vagyis, persze, néha éneklek a zuhany alatt, de ki nem?
És azt hiszem, éneklek a kocsiban is.
Nem. Nem csalsz lépre színpadi világítással.
Nem éneklek. Kész röhej.
Oké.
Hogy tudom leállítani?
Nem lesz semmi baj, ígérem.
De hogy megállítsd, abba kell hagynod az önmegtagadást...
- Mi? - ...és önmagadnak kell lenned.
Ez nem olyan egyszerű.
Mindenki lát valamilyennek, de én néha másképp érzem.
Kiválasztani az egyik utat, az olyan véglegesnek tűnik!
Olyan magányos érzés!
Pogi vagyok!
Tudom, Pogi. Mindannyian tudjuk.
Állandóan hajtogatod.
Te meg Wembley.
Nem számít, hogy ma vagy holnap hogy nézel ki, mindig Wembley maradsz.
Hát...
Szeretem kimondani a nevem, mert sokára tudtam kitalálni.
De az a legjobb, hogy még akkor is, ha újra és újra megváltozom...
- Aha. - ...én mindig én leszek.
Mert én vagyok Pogi!
Igen! Te vagy Pogi.
- És én meg... Wembley. - Pontosan.
És akárhogy is nézem, bármilyen változáson megyek keresztül,
attól még Wembley leszek.
Hé!
Mi...
Na végre tudod, mi a dörgés.
Egy út vezet a szívedből fel az égbe
És hogy ki vagy, ez annak része
És annak, hogy fent rád mi vár Mert a szív az száll
Miért vagy otthon egyedül A magány belül megül
Minden álmod az égre írva már
Szabad lett a szív, és száll
Jön millió szárny, mely dalával kísér
Baráti szárnyak játéka Az égen téged megtalál
És a légben érzed a szívverésed
Megmondja, az út hová visz
Álom a Föld, mely az ég alatt vár
Szabad lett a szív, és száll
Igen!
Egyre szállj, egyre szállj Fel a magas égbe már
Törj csak fel, és egyre több leszel
Meg ne állj, egyre szállj Fel a magas égbe már
Törj csak fel, és egyre több leszel
Szabad lett a szív, és száll
Ó, egyre szállj, egyre szállj Fel a magas égbe már
Törj csak fel, és egyre több leszel
Meg ne állj, egyre szállj Fel a magas égbe már
Törj csak fel, és egyre több leszel
Szabad lett a szív, és száll
Igen!
- Egyre, ó - Egyre szállj, szállj
- Fel a magas égbe már - A magas égbe már
Törj csak fel, és egyre több leszel
Ó
Meg ne állj, egyre szállj
- Egyre szállj, ó - Fel a magas égbe már
Törj csak fel, és egyre több leszel
Szabad lesz a szív
- Szabad lesz a szív - És száll
Szabad lesz a szív
- És száll - Száll
Hé, Pogi! Tudod, mi kéne még a külsődhöz?
- Mi? - Egy ilyen.
Köszönöm, Pogi!
Alig várom, hogy elmondhassam Gobónak...
Jaj, ne! Gobo! Pogi, vissza kell mennünk!
De a dekoráció!
Igaz is.
Csillámini, szerinted kölcsönkaphatnánk a csillámodból?
Csillám hullik a plafonról.
- Ó, igen. - Hát persze!
Vigyetek, amennyi csak kell!
- Köszönünk mindent, N.Cs. - Nagyon szívesen.
- Futunk. - Szia, N.Cs.!
Sziasztok!
Ezek a mai fiatalok...
Büszke vagyok, hogy elég sokáig csillogtam, hogy ezt megérjem.
Csillogjatok tovább, kicsikéim!
Reménytelen. Az üdvrivalgás kész káosz, és elfogyott az összes konfetti.
Mi baj lehet még?
Hát, rám ne nézzetek!
Igazából nagyon könnyű eperrel sütni.
Ki hitte? Szinte olyan, mintha a komfortzónádon kívüli dolgok
kiváló eredményekhez vezetnének.
Egyetértek.
Sziasztok! Wembley vagyok!
Azta, Wembley!
Csodálatosan nézel ki!
Én meg Pogi!
Szia, Pogi!
Hú, talán segíthetnél gatyába rázni ezt az üdvrivalgást.
Igen. Azzal az van...
hogy Pogi se nem „Go”, se nem „Bo”.
Talán egyik sem, vagy mindkettő.
Vagy valami a kettő között. Hm?
Nem csak levegőbe szórt csillámmal lehet ünnepelni.
Várj egy percet, ez az!
Érzed ma magadban a „Hurrá”-t, Pogi?
Hurrá! Vagyis igen!
Akkor csapassuk!
Léptek zaja, léptek zaja.
Gobo visszatért, ha esetleg valaki bulit tervezne.
- Mindenki a helyére! - Oké, oké. Gyerünk, gyerünk!
Sziasztok!
Mi...
Go!
- Bo! - Hurrá!
Azta!
- Azta! - Üdvözlünk!
Üdvözlünk a hazatérésedet üdvözlő bulin!
Köszi!
Wembley!
Azta, csodás a ruhád.
Ráadásul sosem láttalak boldogabbnak.
Hé, ez lesz az új stílusod?
Nem tudom. Talán néha.
Tudod, minden újtól, amit megtudok rólad, még jobban szeretlek.
Gobo!
Hé! Ki kér pitét, mielőtt tutira bekövetkezik valami rossz?
Van retkes és epres!
Igen, én kérek!
Irtó jól néz ki.
Gyerünk, fiam! Melyik dobozt választod?
Nem fog menni.
Nincs jó választás.
Mindkettőben rossz.
A szertartásos dobozok és a hagyomány!
Ja, és a süti.
Egyikben sem érzem jól magam.
Egyikben sem.
Ez ám a jó móka!
Ejha! Odanézzenek!
Egyik dobozban sem vagy,
de táncolsz, és boldognak tűnsz.
Nem értem, mit csinál.
Nem kell értened, csak támogatnod kell.
- Hát, azt hiszem. Ha ez azt jelenti... - Ó, az ég szerelmére!
- Igen! Bemehetsz már a sütiért. - Igen! Szíves örömest!
- Ó, kisfiam! - Mama!
Szia, Edna néni! Maradhat a videó.
Szia, Marshall!
A suliból.
Láttad a videómat?
És tetszett? Naná.
Elmegyek veled meg a doktorisokkal karaokézni.
Vágjunk bele
Szabad lett a szív, és száll
Igen!
Egyre szállj, szállj Fel a magas égbe már
Az én felnőtt Gorgi-Morgim!
A dobozon kívül táncolni tudsz.
Fel a magas égbe már
Törj csak fel, és egyre több...
- Boldog Skatulya-napot, fiam! - Kösz, Papa!
Szabad lett a szívem, és száll
- Szálljon szabadon a szíved - Magasra
Ez csodás!
Szálljon szabadon
A feliratot fordította: Binder Natália