Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke
Dirbk, dirbk, bėdas pamiršk
Šokiai ir dainos palauks
Tegul fragliams linksma būna
- Mes esam Gobas. - Mokė.
- Vemblis. - Būberis.
Redė!
Jaunyli!
Sveiki!
Mano ridikėlis.
Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke Čia, Fraglių Roke
Čia, Fraglių Roke.
Varžtas bazei.
Leidžiamės į Švilpiančią kiaurymę.
Gerai. Suraskime šuorukų.
Kažką radome.
Nieko sau.
Koks vėjas!
- Čia ištakos! - Taip.
Tačiau jie nežinojo, jog atsidūrė Kikozauro irštvoje!
Mėgaujuosi gyvenimu kaip niekad.
Sveika, Moke. Kur eini?
Einu piešti milžiniškos freskos Lanfordo garbei. Norit padėti?
Kad ir kaip trokštu padėti tau pagerbti augalą,
kuris terorizuoja mane dieną naktį…
pažadėjau Pogiui, jog išmokysiu jį naujo plaukimo būdo.
Sveika, Rede!
Su akiniais, visas pasiruošęs!
Taip, aš gal padėsiu vėliau.
Dabar kuriu dainą Vembliui…
- Taip. Taip. - …nepaprastą.
Toks pavadinimas.
- „Nepaprasta”. - Taip. Taip.
Ar girdėjai, ar žinai? Mūsų draugystė - nepaprasta
Tada tiktų „pažinai” ir „surasta”.
- Nežinau. Dar kuriu. - Neskubėk. Genijaus nepaskubinsi.
Taip.
Gerai. Tai gal pasimatysime vėliau.
Viso.
- Būberi. Užsiėmęs? - Labas.
Taip, siaubingai.
Gaminu atvirkštinę sriubą.
Viskas gerai?
Taip, taip ir reikia.
Picos kuponas, ištrinti.
Miegmaišio, kurį jau turiu, reklama, ištrinti.
Darbo pasiūlymas, ištrinti.
Pala! Ne. Netrinti. Atšaukti.
Sproketai, žiūrėk. Gavau darbo pasiūlymą.
Pamėginau tik šiaip. Nesitikėjau išties gauti tą darbą.
Žiūrėk, tikras mokslinis darbas kompanijoje, kuri kuria hidrodinamiką.
Gerai, kompanijai, kuri gamina jachtas.
Jie nori gaminti jachtas…
Įsivaizduoji, kad plauki jachta, ar ne?
Jachtos mes negausime. Tu tą supranti?
Tai tik darbas jachtas gaminančioje kompanijoje.
Bet puiku
gauti darbą dar neapgynus daktaro laipsnio.
Nors jei jį priimsiu,
turėsiu atsisakyti savanoriavimo mokykloje.
O man tai labai patinka.
Sudėtinga, Sproki.
Kokį sprendimą priimti?
Pažvelk, kokios didelės uogos, Pa!
- Taip. - „Gorg-A-Max” veikia taip,
- kaip tikėjausi. - Taip.
Ne veltui esu visatos karalius.
Yaip… Ei, žiūrėk, yra ir mažytė.
- Sveika, uogyte. - Išmesk ją.
Mūsų uogos turi būti didelės.
Mesk ją į krūvą.
- Gerai, Pa. Taip. - Šaunuolis, sūnau.
- Ačiū. - Nuo dabar - TDU. Tik didelės uogos.
Lanfordai, mano lapuotoji meile.
Šis vaizdas iškilo man sapne
ir greitai atsidurs ant tos uolos!
Gal ne taip greitai. Bet kas yra greitai plačiąja prasme?
Bet tikrai, laukia daug darbo. Pradėkime.
Gerai.
Viso, uogytės. Viso.
Taip.
O, ne. Jos krenta čia!
O, ne!
Nieko baisaus.
Kiek daug braškių.
Ei?
- Čia kas nors yra? - Ką…
- Padėkit! - O, ne!
- Štai, leisk man… - Taip.
Štai taip.
Labai tau ačiū.
Buvo siaubinga.
Ėjau sau, ir mane nunešė braškių lavina.
Bet tu mane išgelbėjai.
Kaip galėčiau atsilyginti? Patinka mano skrybėlė? Atiduosiu.
Neturi nieko man duoti. Džiaugiuosi, kad likai sveikas.
Taip, tavo dėka.
Turiu tau kažką duoti. Aš… O kaip tos uogos?
Paimk tas uogas. Prašau, paimk uogas!
Žinoma. Aš - Mokė.
Koks sutapimas. Ir mano vardas toks pat.
Ne, ne toks.
Ta lavina visai išmušė mane iš vėžių.
Aš - Praisas.
Ką čia veiki?
Tapau freską.
Tai užims laiko, nes tapau viena pati.
Braškės.
Galiu paimti vieną?
- Žinoma. Imk. - Ačiū.
Nuostabu.
Įdomu.
Tas fraglis norėjo braškės.
Tu turi tas braškes,
tad kiti galėtų tau padėti tapyti freską.
Taip. Ir man patinka sakyti tiesą.
Ką… Paklausyk.
Kas, jei užuot išdalinusi tas uogas,
tu mainais paprašytum pagalbos?
Ten, kur aš gyvenu, tai įprasta. Ta sistema vadinama „mainais”.
Taip! Papasakosiu, bet…
Ar fragliams šiose apylinkėse patinka dainuoti?
Praisai, Praisai, Praisai.
Taip. Mums patinka dainuoti.
Tuomet eime.
Papasakosiu tau Apie geriausią sistemą
Jei tau reikia pagalbos Geriau nesugalvosi
Jei braškę turi O gal net kibirą
Gali išmainyti Į melionų tyrę ar akmenį
O gal net naują daiktą
Pa… Paklausyk.
Pakartosiu dar sykį Tikrai nesuklysi
Kad piešinys būtų dailus Pasiūlyk mainus
Jei duosi dvi braškes Gausi dvi rankas
Patikėk, apsidžiaugsi Kai suprasi
Kad tai yra Šauniausias dalykas
Ką gi!
Nuostabu, puiku, šaunu Patikėk, tau bus smagu
Fragliai, kragliai, kai turėsit Pamatysit
Paimki kibirą krankuogių Ir į braškes jas išmainyk
Taip veikia sistema, žinoma seniai Kuri vadinasi „mainai”
Dabar jau išminties įgijai Ne tik kaip duoti išmanai
Puikiai gyventi gali, jei žinai Kas yra mainai
Jei gražų akmenėlį turi Bet tau reikia samanų
Tuomet tikrai Neapsieisi be mainų
O jei širdis tavo trokšta Braškių be proto
Padėk savo draugei piešti Ir skinsi jas nuo koto
Tai - šauniausias išradimas Kiti sako, kad labai svarbus
Fragliai, Kragliai Kai suprasit
Pamatysit
Paimki kibirą krankuogių Ir į braškes jas išmainyk
Taip veikia sistema, žinoma seniai Kuri vadinasi „mainai”
Dabar jau išminties įgijai
Ne tik kaip duoti išmanai
Puikiai gyventi gali, jei žinai Kas yra mainai
Mainai Mainai, o taip!
Oho. Nuostabi sistema.
Atsiprašau, sveiki. Girdėjau, yra braškių.
- Galiu paimti vieną? - Žinoma…
Jei tik padėsi tapyti freską.
- Mainai? - Žinoma, bus smagu!
- Pavyko! - Žinau!
Taigi, kur…
- Šaunuoliai, Taršte ir Vurbo. - Varžte ir Turbo.
Ir jie čia? Gerai.
Taigi, kad jau radome šuorukus,
galime nukreipti juos į savo turbiną, kad gautume atsinaujinančios energijos.
Tai surinkime juos su ta naująja šuorukų rykle…
Kaip ji vadinasi?
Naujoji šuorukų ryklė.
Tikrai? Kas sugalvojo pavadinimą?
- Jūs, pone. - Puiku.
Įjunkit ją.
Štai taip! Taip!
Gerai.
Oi! Taip!
- Tik pažiūrėk. Ką gi! - Nuostabu! Taip!
Manau, viskas veikia.
Taigi, Sproki. Mes priimsime sprendimą.
Pasversime už ir prieš.
Kodėl turėčiau imtis to darbo - čia,
kodėl neturėčiau imtis - čia.
Smagu, aiškiai matoma, efektyvu. Pasakysiu. Mes - genijai.
Gerai.
Pirmiausia „už” pusėje - šis batas,
nes jei priimsiu pasiūlymą,
galėsiu išeiti iš ten, kur dirbu pirate.
Ir galėsiu nusipirkti naujus batus.
Tačiau kitoje pusėje padėsiu laikrodį, nes nesu tikra,
ar tikrai noriu leisti savo laiką dirbdama jachtų kompanijoje.
Lygu.
Sproki, ką daryti?
Pakartosiu, bičiuli, jachtos negausim. Sulok du kartus, jei supranti mane.
Gerai.
Labai tinka.
- Kokie gražūs potėpiai, Vembli. - Uogos mano bičiuliams.
Nereikia braškių.
Taip. Tai smagiausia diena po mano paskutinės smagiausios dienos.
Ir tada negavau jokių braškių.
Bet taip aš noriu parodyti, jog vertinu jūsų indėlį.
Mainai.
Vertini.
Žinot, mano dėdė Metas kaip tik rašė apie tai savo atvirlaiškyje.
- Nenoriu nieko girdėt. - Ką?
Juokauju! Labai noriu išgirsti.
- Paskaityk, paskaityk. - Gerai.
Paskaityk!
„Brangus sūnėne Gobai
bei kiti fragliai, kurie galbūt klausotės.”
Čia tau, bičiuli. Taip.
Neseniai atsidūriau apmirusiame mieste,
kur nieko nevyko.
METRO NIUJORKO TRANSPORTAS
Bet pamačiau, kaip kvaili padarai
mėgina suprasti žemės trauką.
Ir tuomet pastebėjau labai vertingą dalyką…
Labai retą ir gražų popierėlį. Privalėjau jį turėti.
Praleiskit tyrinėtoją. Atsiprašau.
Kol elegantiškai mėginau pasiekti lobį,
malonūs kvaili padarai pripildė mano skrybėlę.
Jie, žinoma, manė, kad esu alkanas.
Deja,
kitas tyrinėtojas su pažangiu prietaisu priėjo pirmas.
Pala, pala! Ne, aš pirmas jį pamačiau!
Jie suprato, kuriuose daiktuose slypi tikroji vertė.
O kas liko man?
Skrybėlės turinys. Man jis nebuvo svarbus, nes aš - ne skrybėlė.
„Bet siunčiu jį tau, sūnėne.
Perduok jūsų skrybėlėms
ir pasakyk, kad dėdė Metas Keliauninkas siunčia skrybėlėms linkėjimų.”
Štai, imk.
Už ką?
Už tai, jog perskaitei atviruką. Man jis pasirodė vertingas.
Pala, tai braškių galime gauti ir už kitus dalykus,
ne tik tapymą?
Žinoma, mainai tinka viskam.
Palauk, ar mes kažką supratom,
ar tik žiūrim vienas į kitą, nes smagu?
Ir tai, ir tai! Eime.
- Pasilinksmink. - Mainai. Man patinka.
Pleištelė kviečia Matuoklį. Matuokli, ar girdi?
Matuoklis klauso.
„Klauso” sakiau dvi sekundes.
Turime vėją, kurį paversime elektra.
Ruoškite ridikėlius didelio pajėgumo gudragalvių lazdelių gamybai.
Supratau.
Tik bėda - beveik nebeturim ridikėlių.
Dėmesio visiems ridikėlių rinkėjams!
Patikrinkite visus laukus, kartoju, patikrinkite visus laukus.
Visus iki vieno!
Pakartojai tris kartus.
Žinau! Tai - skubu!
Jo vardas Pogis Ne Hogis ir ne Togis
Tai - P-O-G-I-S O, taip! Cha!
- Ačiū, Gobai. - Nėra už ką.
Tai - mano nauja mėgstamiausia daina!
- Aš - Pogis! - Žinau!
Vaje. Kaip tu…
Štai tavo uoga. Užtarnauta.
Kas čia?
Gaunate uogas už savo įprastus darbus?
Tiesą sakant, Rede,
tai - labai sudėtinga sistema, vadinama „mainais”, iš esmės…
Taip, taip. Supratau.
Dvi braškės už vieną šuolį į vandenį! Už tris pamatysite keturis!
Už keturias - nušoksiu ir nuplauksiu iki tvenkinio krašto!
Ar gali įsivaizduoti darbą, už kurį dar kažką gautum?
Pats darbas jau yra atlygis. Visi tą žino.
Jei atvirai, nežinau, kodėl fragliai daro pusę to, ką daro.
Nuostabus vaizdas, tiesa, Lanfordai?
Ei, Moke. Galiu ir aš patapyti? Noriu gauti braškių.
Ką? Tu juk nemėgsti braškių.
Tu teisi.
Bet Burbuliniai, kurie gamina man muilo akmenį,
nebenori to daryti ir reikalauja braškės.
- Nebenori? - Ne.
- Nea! - Nedarysim, ilgši.
Viskas tikrai labai pasikeitė.
Tikrai? Pasikeitė?
Iš eilės, prieikite!
Jei norite šuolio į vandenį, ruoškite braškes!
Rede?
Ačiū!
Už braškę atskleisiu gyvenimo paslaptį.
- Gerai. Kokia yra gyvenimo paslaptis? - Ką?
Aš nežinau. O tu? Duosiu braškę, jei pasakysi.
- O, ne. - Taip, gerai.
Tuomet Kikozauras sukikeno.
Gerai, septintas skyrius…
- O, ne, mano skrybėlė! - Štai.
Negaliu paimti.
Atidaviau Riežui paskutinę braškę už šį pasivažinėjimą,
tad nebeturiu kaip atsilyginti už tavo pagalbą.
Manai, kad liksi man skolinga už pagalbą? Ne, ne!
Tuomet Mokė suvokė,
kad „mainų” sistema paveikė Fraglių Roką taip,
kad ji nebegalėjo suvaldyti ir ėmė kelti grėsmę bendruomenei.
Gerai? Jau galiu gauti uogą?
Baris nori uogos.
Aštuoni, devyni, dešimt!
- Ji tikrai mūsų nesuras. - Purvini ar ne, ateinu!
Filai, tu - picos dėžėje.
- Gandžai, tu po lempos gaubtu. - Ką?
Iš kur žinojai?
Buvom puikiai pasislėpę.
Aš viską matau ir viską žinau.
Be to, kaskart slepiatės ten pat.
Fraglyte, taip sunkiai atsidusai,
kad net Gandžo akiniai aprasojo.
- O, ne. Tai tik sūrio likučiai. - Tai - olandiškas sūris.
Taip.
Ponia Šiukšlių Krūva, bijau, kad Fraglių Rokas išklydo iš kelio.
- Įdomu. - Gera pradžia. Užkabina.
Visi reikalauja braškių už tai, ką anksčiau darydavo,
nes jausdavosi laimingi.
Senoji „mainų” sistema.
- Sudėtinga. - Abejotina.
Leisk kai ko paklausti, fraglyte. Ką tu vertini?
Tiek daug dalykų, aš…
Gerai, aš pradėsiu.
Vertinu Filą.
Vertinu Gandžą.
Jų dėka jaučiuosi laimingiausia viską matanti
ir viską žinanti šiukšlių krūva pasaulyje.
Mardžere.
Bet juk tu esi vienintelė viską matanti ir viską žinanti šiukšlių krūva pasaulyje.
Ir kas? Vis tiek esu laimingiausia.
Turiu vertingiausią dalyką visame pasaulyje ir neturiu jokių uogų.
Taigi, klausiu dar kartą, fragle Moke. Ką tu vertini?
Niekaip negaliu nuspręsti, ar priimti darbo pasiūlymą,
ar toliau savanoriauti mokykloje.
Juk kažkas turėtų nusverti, bet kas?
Siuntinys. Gal alga nusvers?
Galėtume išsikraustyti
ir nebegautume siuntinių fragliui Gobui.
Palauk. Šis skirtas man.
Nuo mokinių.
„Brangi panele Dok.”
Jie tikrai galvoja, kad mano pavardė - Dok?
Šitą sutvarkysim.
„Mums labai patiko jūsų pamoka apie atsinaujinančią energiją,
tad norėjome jums parodyti potvynio srovių dioramą,
kurią pastebėjome paplūdimyje.”
Jie ima suprasti.
Gal negausiu daugiau pinigų, bet gausiu vertingesnį dalyką.
Gerai. Šlapio smėlio gabalas, bet jie stengėsi.
Cha! Sprendimas priimtas.
Kada nors paplaukiosime, kapitone.
Dėmesio, visi! Didelis renginys didžiojoje salėje.
- Laukiu nesulaukiu. - Kiek braškių reikia atnešti?
Kuo daugiau atnešit, tuo daugiau gausit.
Noriu parodyti vertingiausią dalyką pasaulyje…
Ką? Ką?
Neabejoju, tai susiję su Lanfordu.
Pamenate freską, kurią nutapėme Lanfordui?
Sakiau.
Ledine Džo?
Gerai.
Ateinu.
Ši freska dabar tapo oficialiu bendruomenės stalu.
Visi, padėkite ant jo savo braškes.
Kas vyksta?
Ką už jas gausime?
Gausite šitai.
Argi ne tai vertinome labiau už viską? Buvimą drauge?
Kur beeičiau Niekas nežino
Viskas taip pat
Vis dar tikiu Tuo, kas geriausia mums
Argi negalime pakeisti taisyklių?
Metas visiems
Gyventi išvien
Braškes reikia valgyti.
Nereikia jomis matuoti vertės.
Būberis mėgsta virti sriubą. Gobui patinka kurti dainas.
O Redei patinka šokinėti į vandenį.
Vertinga yra meilė.
Mes esame bendruomenė.
Žvalgausi aplink Rodos, niekam nerūpi
Kad viską galime sugriauti
Ar ne per didelė kaina
Šitiek paaukoti?
Nors iš pradžių Buvom kitokie
- Metas visiems - Metas
Metas visiems
- Gyventi išvien - Metas gyventi
Metas gyventi išvien
- Metas visiems - Metas
Metas visiems
Gyventi išvien
Nori sužinoti tikrąją gyvenimo paslaptį?
Žinoma. Laukiau visą dieną.
Yra tik vieni teisingi „mainai”.
Kuo daugiau meilės duosi, tuo daugiau gausi.
Adatai reikia siūlo
Kepėjui - duonos
Jūrai reikia vėjo
Gamta viską žino
Ir parodo kasdien
Kad reikia veikti išvien
- Metas visiems - Metas
Metas visiems
- Gyventi išvien - Gyventi išvien
Metas visiems gyventi išvien
- Metas visiems - Metas
Metas visiems
Gyventi išvien
Praisai, žinau, kad „mainai” tau yra svarbūs,
ačiū, kad pasidalinai tuo su mumis.
Bet mes čia gyvename kitaip. Atleisk.
Prašau, neatsiprašinėk.
Jūs man parodėte nuostabų naują gyvenimo būdą,
ir nė neturėjau nieko už tai duoti.
Gavau draugystę už dyką.
Fragliams, su kuriais gyvenu, tai labai patiks.
Ačiū. Viso geriausio.
Matot, mes jau turime, ką vertiname…
Neįsivaizduoju, kur eiti.
Mes jau turime, ką vertiname.
Mane atnešė lavina. Nekreipkite į mane dėmesio.
Meilė, draugystė, dainos, uogos ir ridikėliai, žinoma.
Gal parodytum man teisingą kryptį?
- Gerai. Taip. - Arba galėtume… Ačiū.
Kaip sekasi ieškoti ridikėlių?
Dar nieko nesuradai Gorgų darže?
Ridikėlių nėra, baze, kartoju, nauji ridikėliai neauga.
Keista.
Tiesą sakant, čia gudragalvis Periskopas, ponia. Keistas serga.
O, varge.
Kviečiami visi gudragalviai, reikia spręsti ridikėlių problemą.
Ką darysime su šuorukais?
Kol kas juos palaikykite.
- Paleisti? Gerai. - Ne. Sakiau ne…
- Ne, ne. Ak! - Ne. Jis sakė ne…
O, varge.
- O, ne! - Tai nieko gero nežada.
Išvertė Akvilė Katilienė