Dejo - rūpes zūd
Raizēsimies citu dienu
Mūzika lai skan
Pie mums Fraglrokā
Strādā - rūpes zūd
Dejosim mēs citu dienu
Lai fragliem labi skan!
-Mēs - Gobo. -Mokija.
-Vemblijs. -Būbers.
Reda.
Junior!
Sveiks!
Mans redīss!
Dejo - rūpes zūd
Raizēsimies citu dienu
Mūzika lai skan
Pie mums Fraglrokā
Pie mums Fraglrokā.
-Jā, tā ir jauna cepure. Jā. -Ļoti stilīga.
Jauki. Tā brāzmiņa izžāvēja man zeķi.
Te nu bija - sapriecājos par agru.
Brāzmiņas ir atgriezušās, un tās ir kaitinošas.
Bet šie lēcieni paši nelēks.
Kas tas…
Nu, šodien laikam beigšu.
Paldies, ka esat atnākuši uz šo ārkārtas sapulci.
Kā varbūt zināt, dūzeris, kuru mēs nesauksim vārdā,
netīšām palaida vaļā vēju,
ko glabājām, lai iegūtu enerģiju.
-Tas biju es! To izdarīju es. -Jā, un es palīdzēju.
Ak vai! Lai nu kā…
Nu mums ir steidzamāka problēma.
Lūdzu, nereaģējiet pārāk vētraini, kad to pateikšu.
-Mēs apsolām. -Klāj vaļā!
Visu ir pārņēmušas zemenes, un mēs vairs nevaram atrast redīsus.
-Gals klāt! -Kāpēc to pateici?
Visi, lūdzu! Mums ir iespēja risināt šo problēmu laicīgi,
pirms to uzzina fragli un visu sarežģī vēl vairāk.
Ser, mēs zinām, ka no zemenēm būvēt nevaram,
bet, kad biju augšā dārzā, redzēju ko interesantu.
Stum stiprāk!
Stiprāk par ko?
Fragliem ir grūti atgādāt ogas no dārza šurp.
Varbūt varam to izdarīt viņu vietā?
Mums būtu jāizveido vesela piegādes sistēma,
un tas prasītu daudz darba.
Jā!
Kā man patīk strādāt!
Varbūt man brāzmiņas jāignorē.
Es tevi ignorēju.
Jautri! Gultu maiņa.
Gultu maiņa.
Vai mainīsimies arī raksturiem?
-Man patīk uzvarēt. -Nē.
Viena brāzmiņa izpūta te cauri un visu sajauca.
Pagājušo reizi tās pazuda. Gan galu galā pazudīs arī šoreiz.
Nevaru gaidīt, kad būs "galu galā".
Man jāpanāk, lai brāzmiņas nekaitinātu mūs tagad.
Reda! Par tavu apņēmību es varētu sacerēt dzejoli.
Ne tagad - daudz darāmā. Gan līdz tam tikšu.
Bet kā brāzmiņas var apturēt?
Nevar taču noslēgt visu lielo zāli.
Laba doma, Mokij! Tieši to es izdarīšu.
-Nāciet visi šurp! Zāle jānoslēdz. -To noslēgsim
Šis vējš no visām pusēm pūš Un ir grūti nostāvēt
Jā
Es vairs nespēju to izturēt Šķiet, ka visi jau padodas
Nepadodas
Negaidi, ka viss mainīsies
Jo tas pats neizmainīsies
Nekā citādi tas nenotiks Tāpēc darīsim un izdarīsim
To noslēgsim
Jā. Tieši tā. Nelaidīsim tās brāzmiņas iekšā.
To noslēgsim
Ņemsim sūnas un akmeņus Blīvēsim, līdz būs aizblīvēts
Strādāsim, līdz aizblīvēts
Viens un divi - gaiss te netiks vairs Un atkal jautri kā agrāk būs
Mēs noslēdzam to
Negaidi, ka viss mainīsies
Jo tas pats neizmainīsies Nē
Nekā citādi tas nenotiks Tāpēc darīsim un izdarīsim
To noslēgsim
Noslēgsim.
To noslēgsim.
Ko mēs darīsim?
To noslēgsim.
Tas izdevās perfekti.
Kopīgiem spēkiem lielo zāli noslēdzām.
Nu te vairs brāzmiņas nepūtīs.
Es par to parūpējos, un tam nav nekādu trūkumu.
-Nu, līdz vēlākam! -Vai tikai man šķiet, ka te kļūst siltāks?
Patiešām sāk mazliet cepināt.
Jā. Es pat teiktu "kārtīgi cepina".
Jā. Kā pavārs apstiprinu - kārtīgi cepina.
Tūlīt jau būs "vai!".
Ak vai! Ir nosvīduši pat mani sviedri.
Tas tāpēc, ka noblīvējāt zāli.
Vairs nav nekādas gaisa plūsmas.
Junior!
Šis Gorg-A-Makss ir noderīgs.
Tas mums izaudzēja lielākas ogas un tika vaļā no visa pārējā -
pat no tiem uzbāzīgajiem redīsiem.
Nu esmu ogu karalis.
Pietūkušas kājas. Nevaru aizsniegt.
Vai esi mēģinājis piecelties?
Ko? Nē.
Ogām ir jānāk pie manis.
Domā - tām no dārza jāielec tev mutē?
Tieši tā.
Mums vajag sistēmu, kas piegādās man ogas,
-kamēr es visu dienu sēdēšu. -Jā.
Nu, nesēdi te
tā kā gorgs uz bluķa!
-Jums ar māti jāstrādā. -Labi, Pā. Jā.
Ei, Mā!
Es te tagad gulēšu un ogošos.
Tev gan ir izdoma, Pā. Ogošos.
Tās Gobo Fragla paciņas
kļūst lielākas.
Pag! Šī ir Zobratam?
Vai manā datorā kaut ko nopirki?
To izdarīt ir pārāk viegli.
"Paldies, ka pievienojāties "Vau, vau, ņamm" -
suņu gardumu piegādei līdz jūsu durvīm.
Pirmie gardumi ir atceļojuši no Francijas."
Kas to sapakojis - klauns?
Pag, tas viss viena garduma dēļ? Viena?
Urā! Nebūs tikai viens.
Hei, Reda! Zinu, ka brāzmiņu dēļ juties slikti,
bet nu slikti jūtamies mēs visi.
Man šī temperatūra tīri labi patīk.
Nu, izņemot Girzaku.
Varbūt atvērsim vismaz šo?
Nē!
Nē! Manas ļipiņas!
-Pag! -Klau, es šīs brāzmiņas neciešu.
-Jā, bet, Reda! Mums… -Izdomāšu citu veidu,
-kā atvēsināt! Apsolu. -Bet…
Būber!
Vai atlaidi vaļīgāk šalli?
Šie ir nepieredzēti laiki, Mokij.
-Cik karsti! -Ir karsti.
Kā lai tiek galā ar karstumu?
Varbūt mēs visi varētu nostāties rindā
un pūst uz kakla fraglam, kurš stāv mums priekšā.
Jā!
Nē. Pēdējām fraglam joprojām būtu karsti.
Te ir auksti?
Kas šajā alā dzīvo?
Ledus Džo?
Uzgaidi!
Es pārvietoju savu nūju ar domām.
Nu, es vēl trenējos.
Kāpēc te ir tik auksts?
Tāpēc, ka man tur stāv aukstakmens.
Tas ir akmens, kas atvēsina ap sevi gaisu.
Es par tiem uzzināju, kad Ledus alās biju sasalusi ragā
simtiem gadu.
Vai zini, ka visu laiku biju nomodā?
Tas fraglu ietekmē.
Vienreizīgi! Man tāds jādabū.
Paga, Burgundiete!
Ar to pārvietošanu jābūt prātīgam.
Ir jāciena… Kā to sauc?
To, ka vidē viss
-ir saskaņā. Viss ir saistīts. -A-ha.
-Kā "Ledus" un "Džo". -A-ha.
Tam noteikti ir vārds.
Paturēšu to prātā.
Ekosistēma! Atcerējos. Tas ir tas vārds, kas…
Nu, bija jauki papļāpāt.
Lūdzu, zupa! Karsta zupa.
Ei, vai kāds grib zupu?
Tā bija gaspačo, bet, kamēr atnācu, kļuva par karstu tomātu biezzupu.
Man vajag veldzi!
Iešu uz savu alu - uz ledus meditāciju.
Ļoti ceru, ka tāda pastāv.
Te ir auksti.
Hei! Problēmu atrisināju.
Esmu vēsā, ne?
Šis ir ideāls veids, kā izdabūt zemenes no dārza.
Esmu ģēnijs. Nu, ātrāk! Gribu ēst.
Turpini griezt, Mā!
Tā jau nāk.
Zemene ir ceļā.
Cik nogurdinoši!
Sveiks, mazais "zemenemes" draugs!
Es tevi ēdīšu.
Šis šķiet pārlieku sarežģīts veids, kā ēst ogas.
Zinu. Lieliski, ne?
Mērķis nobīdījies.
Tas jāsalabo.
Es darīšu, ko varēšu, nepieceļoties no krēsla,
un jūs abi parūpējieties par pārējo!
Labi, Mā. Laiks šo to pielabot.
Labi.
Ieguve pabeigta. Nosūtu uz apstrādi.
Uz apstrādi!
Apstrāde.
Apstrādāts. Nosūtīt uz iepakošanu!
Iepakošana.
Iepakošana sūnās pabeigta.
Nosūtīt uz sadali!
Zemeņu kubu sadale sākta.
Arhitekts Šķelttapai: jaunā sistēma strādā perfekti. Beidzu.
Jā, zinu. Esmu tepat, ser.
Runā rācijā, lūdzu! Beidzu.
Kad ieraudzīju Ledus Džo aukstakmeni,
es tā: "Spoža ideja!"
Brāzmiņas paliek ārā, un mēs paliekam vēsumā.
Nav nekādu trūkumu.
Jā, jāatzīst -
te patiešām ir jauki un vēsi.
Tas patīk pat Lenfordam.
Jaukais Lenfordiņš un es
beidzot esam vienisprātis.
Bet, Reda! Kā ar visiem pārējiem? Lielajā zālē joprojām ir karsti.
Nu, visi, kam ir karsti, var nākt šurp.
Problēma atrisināta.
-Gobo, tavs balū… -Jā, atvaino!
-Nu tā. -Tas ir man mutē.
Tā, problēma varētu nebūt simtprocentīgi atrisināta.
Jā.
Mana seja ir uz sejas.
Reda, es tiešām domāju, ka mums jāatver lielā zāle.
Vai - uzklausiet mani -
jādara kas cits.
Nu, man te ir pastkarte no tēvoča Ceļotāja Meta.
Tā var noderēt.
Nu, es nekur nevaru aiziet, tāpēc lasi vien!
"Sveiks, brāļadēl Gobo!
Es nonācu karstā, neauglīgā zemē, vēloties, kaut būtu patīkamākā vietā."
Bet, par laimi, man kā pētniekam
jauna vide nav jāvēlas.
Varu to vienkārši atklāt.
Pēkšņi biju dabas paradīzē, pilnā ar zaļumiem, ezeriem un pludmalēm.
Tik skaistā kā ūsas man uz sejas.
Viss bija perfekti, izņemot kādu sīkumu.
Tur mētājās balti akmeņi,
kas perfekto dabas ainavu sabojāja.
Redzēju, ka dumjajām radībām šie akmeņi nepatīk,
jo viņi tos sita ar spīdīgiem sitamajiem
un dzenāja ar dūzermašīnām.
Es nevarēju nepalīdzēt.
Es pats biju atradis patīkamāku vidi,
un bija laiks dāvāt dumjajām radībām
-to pašu. -Nu taču!
Neuztraucieties! Es to nokārtošu.
Varat nepateikties.
Un, protams, dumjās radības gribēja man pateikties.
Nekādu problēmu!
Nav, par ko. Lai veicas!
Apturiet!
"Es nosūtu tev sitamo
gadījumam, ja jāmaina vide, kā tas bija man.
Atceries! Nepietiek ar to, ka labi ir tev.
Ir jādara tā, lai labi būtu visiem. Ar sveicieniem - tēvocis Ceļotājs Mets."
-Jā. -Padomā!
Nezinu, vai tas ir vēsā gaisa iespaidā,
bet domāju, ka tavam tēvocim varētu būt taisnība.
Man jāpanāk, lai Fraglrokā labi būtu
ikvienam fraglam.
Tātad atvērsi lielo zāli?
Mokij! Mokij, Mokij!
Nē. Izdarīšu ko labāku.
Nākamā pietura - "Labi visiem".
Dodiet ceļu aukstakmeņiem!
Tā kā turpina pienākt kastes ar vienu gardumu,
šķiet, ir laiks mācībai.
Jā, man bija sagatavota karte.
Tā. Uz etiķetes rakstīts: kvieši audzēti Austrālijā.
Buljons ir no Dienvidāzijas, zemesrieksti - no fermas Ziemeļamerikā.
Viss tika aizsūtīts uz Eiropu, kur to salika kopā, iepakoja
un tad nosūtīja tālāk.
Tie ir četri lidojumi - tiem, kas tos skaita.
Tad visu iekrāva kuģī,
vilcienā un kravas mašīnā - lai nogādātu līdz mūsu durvīm.
Padomā par izlietoto degvielu, par oglekļa izmešiem,
par izlietotajiem materiāliem. Izšķērdīgi.
Draugs!
Es gribēju tevi tikai izglītot, nevis likt justies vainīgam.
Ei, čomi un čomenes!
Ceru - risinājums jums patīk.
Atvedu te tonnu aukstakmeņu un saliku tos visās malās.
Nu visiem ir labi.
-Jā. -Jā. Te ir jauki un vēsi.
Bet esam noslēgtā alā, kur ir karsts dīķis un jauns auksts gaiss.
Un mēs visi zinām, kas notiek,
kad auksts gaiss virs ūdens satiek siltu.
Kas?
Būber, tu zināji, ka tas notiks?
Nu, jā. Es šo to zinu par termodinamiku.
Ko? Vai fraglu var interesēt tikai ēst gatavošana un veļas mazgāšana?
Neuztraucieties! Es to nokārtošu.
Bet vispirms - kur jūs esat?
Reda!
Gobo! Vai tas esi tu?
Vemblij? Vemblij, es esmu te!
Man nav ne jausmas, kur esmu. Mokij!
Vemblij!
Pogij!
Kur es esmu?
Es tiešām visu salaidu dēlī.
-Pilnīgi piekrītu. -Ledus Džo?
Pirms ko saki, ja cieši ieskatīsies,
redzēsi, ka mana nūja ir mazdrusciņ pabīdījusies.
Ledus Džo! Es centos, lai visi justos labi,
un pārvietoju aukstakmeņus.
Tu taču tā darīji, vai ne?
Nē!
Šis aukstakmens te bijis vienmēr.
Kāpēc, tavuprāt, es izvēlējos alu tik augstu?
Lai tiktu prom no visiem fragliem, kas tevi kaitina.
Nē, tas bija papildu labums.
Reda Topa, nedrīkst mainīt vidi
tikai savu ērtību dēļ
un aizmirst par ekosistēmas trauslo līdzsvaru.
Man jāizlabo tas, ko esmu sadarījusi.
Un vajadzēs, lai draugi man palīdz.
Paldies, Ledus Džo!
Joprojām neprotu apskauties. Vai šādi?
Paldies, Ledus Džo!
Tā. Atpakaļ pie lietas!
Es zinu, kā panākt, lai kusties.
Lūdzu!
Es panācu, ka mana nūja iet!
Es to izdarīju. Viena pati izdarīju.
Ar savām domām.
Vemblij! Vai tas esi tu?
Tā šķiet.
Vemblijs? Jā? Jā - es.
Ei, uzmanību! Visi sekojiet Vemblija sirēnas skaņai!
Jā.
Hei!
Ei! Man vajag, lai visi palīdz šo nekārtību novērst.
Būber, iededz savu asti, lai varam tīrīt.
Pret to man nav iebildumu.
Labi, jo…
es tiešām esmu salaidusi dēlī.
Es izjaucu Fraglrokas dabisko līdzsvaru
tikai tāpēc, ka nejutos ērti.
Es nezināju, ka tas radīs postu, bet nu es to zinu.
Laikam labo dažkārt novērtējam,
tikai to zaudējot.
Tu uzzini, kā garšo Tikai baudot
Tu uzzini, kā smieties Tikai raudot
Tu uzzini, kur biji Mājās atnākot
Un uzzini, kas zaudēts Atrodot
Nezināju, ka to protu.
Reiz domāju - šī pasaule ir mana
Reiz domāju - nekas nav jāmaksā
Nezināju - visam cena sava
Izrādās - pat dažkārt divkārša
Tu uzzini, kā garšo Tikai baudot
Tu uzzini, kā smieties Tikai raudot
Tu uzzini, kur biji Mājās atnākot
Un uzzini, kas zaudēts Atrodot
Šis tas piedzīvots, un nu es zinu
Pastāsti!
Viss, kas kādreiz atnāk, kādreiz ies
Zinu - tā ir, mās.
Pēkšņi veiksme kūleņo, un redzu
Tas, kas zuda, atkal atradies
Tu uzzini, kā garšo Tikai baudot
Jā, tā ir.
Tu uzzini, kā smieties Tikai raudot
Tieši tā.
Tu uzzini, kur biji Mājās atnākot
Un uzzini, kas zaudēts Atrodot
Vēlvienreiz!
Tu uzzini, kā garšo Tikai baudot
Jā, dziediet, fragli!
Tu uzzini, kā smieties Tikai raudot
Es jūs mīlu!
Tu uzzini, kur biji Mājās atnākot
Un uzzini, kas zaudēts Atrodot
Tagad jodelējiet!
Vai tiešām tas tev netraucēs, Reda?
Ei, varbūt tas sagādās nelielas neērtības,
bet es tikšu galā. Tas būs uz labu.
Nu, ko tālāk?
Esam gluži nosvīduši, visu labojot.
Ko teiksiet par atvēsināšanos dīķī?
Tas nu ir labs risinājums.
-Jā, aiziet! -Jā!
Girzaka! Cik ilgi tu tur biji?
Tiešām - es nemaz nezinu.
Vai esmu pārāk krunkains?
Jā.
Tā. Izmēģināsim jauno un uzlaboto variantu!
-Labi. -Aiziet!
Aiziet, Mā!
-Jā. -Nāc pie Pā!
-Nenoķēru. -Jā.
Palīdzi!
Mans karaliskais deguns.
Vairāk ne!
-Vairāk ne. -Ko? Vairāk? Kā teiksi.
Atkāpjos. Šis nemaz nav ērts veids, kā ēst ogas.
Bet tas ir ļoti jautri.
Labs ķēr… Man padodas.
Ei, Zobiņ! Es negribēju, ka sajūties slikti.
Ir labi dabūt to, kas patīk.
Tikai šķiet - ir vēl labāk, ja mazliet pacenšamies,
lai tas nekaitētu planētai.
Varbūt aizejam uz zemnieku tirdziņu?
Tur ir stends
ar tepat gatavotiem suņu gardumiem.
Tā dabūsi gan gardumus, gan pastaigu.
Un es varbūt dabūšu zemeņu kūku no vegānās beķerejas pa ceļam.
Ei, arī es gribu gardumu.
Tu uzzini, kā garšo
Tikai baudot
Tu uzzini, kā smieties Tikai raudot
Tu uzzini, kur biji Mājās atnākot
Un uzzini, kas zaudēts Atrodot
Šis tas piedzīvots, un nu es zinu
Pastāsti!
Viss, kas kādreiz atnāk, kādreiz ies
Zinu - tā ir, mās.
Pēkšņi veiksme kūleņo, un redzu
Tas, kas zuda, atkal atradies
Tu uzzini, kā garšo
Tikai baudot
Tu uzzini, kā smieties Tikai raudot
Tu uzzini, kur biji Mājās atnākot
Un uzzini, kas zaudēts Atrodot
Vēlvienreiz!
Tu uzzini, kā garšo Tikai baudot
Tu uzzini, kā smieties Tikai raudot
Tu uzzini, kur biji Mājās atnākot
Un uzzini, kas zaudēts Atrodot
Aiziet!
Jautri. Labi jodelējam, draugi.
Jā.
Tulkojusi Inguna Puķīte