Gond helyett táncra fel
Aggódni máskor kell
A zene kezdődjön el
Lent a Flúgosok Barlangjában
Gond helyett munkára fel
Táncolni máskor kell
Minden Flúgos játékra lel
- Íme Gobo! - Moki.
- Wembley. - Boober.
Red.
Kicsi!
Hahó!
A retkem!
Gond helyett táncra fel
Aggódni máskor kell
A zene kezdődjön el
Lent a Flúgosok Barlangjában Lent a Flúgosok Barlangjában
Fraggle Rock: Újra zúznak
Lent a Flúgosok Barlangjában.
Szia! Remélem, felkészültél a sok bókra, amit kapsz majd
a Retekbálon.
Mert végig az lesz, hogy:
„Hé, tetszik az új hajbavalód, Wembley.”
Igen! Azt mondják majd: „Menő a szetted, Gobo.”
Igen.
Szia, Boober! Nagyon jól nézel ki!
Retekbál csak egyszer van évente,
úgyhogy oda fogom tenni magam este.
Olyan jó boldognak látni, Boober!
Örülök, hogy jó, mert én eszméletlenül feszengek.
Igazából, bekopoghat a valóság, és a barlangok bármikor ránk omolhatnak.
Na tessék! A mérleg serpenyői.
Oké, megyek befejezni az utolsó simításokat a tortámon.
Retek alakja van,
ami annyira adja magát, hogy emiatt váratlan.
Ó, igen. Szia, Boober!
Imádom a bugit a lábában.
Ugyanannyira imádod...
mint ezt a köpenyt?
- Hé! - Igen! Pont annyira!
- Szépen pörög, hm? - Ez jó!
- Ez a kedvenc részem. - Igen.
Jó napunk volt a párnabunkiban.
Mint pár nap pihenés. Vagy mondjak „párnapihenés”-t?
Meg kell mondanom, nem állok készen a holnapra.
A labor reggel,
aztán tanítás a suliban, utána meló a bisztróban.
Bárcsak tényleg lenne pár napunk itt!
Vagy mondjam inkább, hogy „pár nap bunkink”?
Tudod, a párnabunkiban?
Nem, ne mondjam. Ez most nem volt olyan jó.
Na jó, inkább csináljunk rendet!
Azt akarod mondani, hogy rendrakás helyett
építsük tovább a bunkit, tartson még ez a nap?
Ideje a bunkiból igazi várat építeni.
Vigyázat odalent!
Hűha! De jól néz itt ki minden, Moki!
Magamévá teszem a dicséretedet, és egyből viszonzom is.
- Jó belépő, Red! - Kösz!
Rá vagyok pörögve a ma esti bálra.
Szia, Moki! Elcsórhatom az egyik retket?
Elszámoltam magam.
Kell még egy a torta toppingjához.
Ez konyhai szleng arra, amit a torta tetejére teszünk.
Ha egy barátommal nem osztom meg mindenem, akkor valaki más van a bőrömben.
Na csipkedd magad, keresd az igazi Mokit!
Szóval, igen?
- Igen. - Köszönöm!
Szóval, most akkor...
- nincs elég retked? - Nincs.
De most nem mehetek a Gorgok kertjébe,
díszítenem kell a bulira.
Én elmegyek neked. A barinőd vagyok.
Kedves tőled. De nem akarom,
- hogy késs a bálról. - Nem.
Én nem bánom. Őszintén szólva rémesen táncolok.
- Azt kétlem. - Igen.
- Hűha! - Nagyon érdekes.
Azta!
Megyek, csórok egy vékányit.
Hadd öltözzek át az ünneplőmből
a retekszedő ruhámba!
Oké, megyek is.
- Remélem, talál valamennyit. - Retek. Ó, igen!
Legutóbb sovány termés volt a Gorgok kertjében.
Kicsi!
Mi... Igen, Papa?
Eperszer megmondtam, hogy locsold meg ezeket az epipepreket.
De én meglocsoltam
- az epipepreket, Papa. Nézd! - Mit csinálsz?
Nem használ a víz, és nem nő semmi új.
Szerinted a sok Gorg-A-Max miatt?
Mi? Nem, fiam. A Gorg-A-Maxet sok generáció óta használják a Gorgok.
Ha valamit megtanultam lenyűgöző életem során, az ez:
csináld ugyanazt a dolgot, újra és újra! Soha ne változtass! Duplázz rá!
- Duplázz rá, mi? - Igen.
Szórjunk most kétszer annyi Gorg-A-Maxet a kertbe, fiam!
Oké. Olyan okos vagy, Papa! Te vagy a legokosabb.
Igen, ebben teljesen igazad van, fiam.
Hát, azt hiszem, hogy így aztán te is okos vagy.
Oké. Igen... Vissza a munkához! Duplázzunk rá!
- Duplázzunk! - Duplázzunk!
Dupla-Duplázzunk rá!
- Kivonás kész. - Feldolgozásra küldve.
Kicsit szürke.
- Fura szaga is van. - Dolgozzátok azért fel!
- Feldolgozva. - Kockák dobozolásra küldve.
Hiányzik az építés, uram.
Tudom, hogy Dózerek vagyunk, és a munka az életünk,
de nem gondolja, hogy ez a munka kicsit egyhangú?
Csapszeg, hadd legyek veled őszinte!
Ez nem az, mint mikor Franket játszom, és szinte ő vagyok.
Nem „szinte ő”, hanem „őszinte”. Az embernek haladnia kell a korral.
A retek eltűnőben van,
és nekünk csak az eperszállítási szolgáltatás marad.
De mi van, ha sikerül kitalálnunk, hogy termesszünk újra retket?
Tudja, én már elkezdtem a kísérletezést...
Kísérlet? Nem, vissza a munkához!
Most szinte Frank vagyok.
Habókos, de árgus szemét a termelékenységen tartja.
Igen, jó fej. Frank jó fej.
Azta! Boober, ez a torta fantasztikusan néz ki.
Mennyei.
- Üdv, Áfonya Sanya vagyok! - Én pedig Kontra Olga.
Miénk a megtiszteltetés, hogy elsőként üdvözölhetünk mindenkit a Retekbálon.
Igazából, Sanya, talán nem elsőként.
Lehet, hogy valaki üdvözölte őket útban idefelé.
De jó, hogy itt vagy, Olgi!
És most örömmel mutatom be...
Igazából nekem még nagyobb öröm bemutatni
Daldolint és a Dalnokokat!
Üdvözlet, briliáns bundás barátaim!
Köszöntök egyenként és együtt mindenkit!
Most pedig csapjunk bele!
Kezdődjék a Retekbál!
Flúgosok, most gyűljetek körém Összegyűltünk, elmondom, miért
Régen palimadár voltam én
Nem volt mókám, nem volt szerencsém
Megváltoztam, más a nóta már
Mindig móka vár
- Az életem most más mindennap - Az életem most más mindennap
- Másként élek, most már minden klassz - Másként élek, most már minden klassz
Ha felhők gyűlnének felettem
Fogom a pamacsot, és kékre festem
Mókás, mókás lett a nóta már
Mókás, mókás lett a nóta Mindig móka vár
Addsza!
Hőben, hóban Olyan mókás, hogy mindenkit vár
- Mindenki játszhatja. - Addsza!
Bőszen, bátran Nem mókás, hogy minden móka már?
Itt hirtelen sok Flúgos terem
A Flúgosoknak a móka lételem
- Olyat nem mond más, csak egy dilis - Olyat nem mond más, csak egy dilis
- Hogy mókázni lehet máshogy is - Hogy mókázni lehet máshogy is
- Mondd bátran, hogy más a nóta már - Mondd bátran, hogy más a nóta...
Mindig móka vár
Addsza!
Hőben, hóban Olyan mókás, hogy mindenkit vár
Igen. Addsza!
Bőszen, bátran
Nem mókás, hogy minden móka már?
Mindig móka vár
Igen, jól nyomod.
Azta, vagyis, azta! Nem vall rám, hogy háromszor mondjam, de azta!
Vagyis négyszer. Ilyen szuper volt a bál.
Igen.
Igazából táncolhattam volna több odaadással,
de nem hiszek a megbánásban.
Na majd jövőre.
- Igen. - A csóviuszodra!
Amíg van retek, mindig lesz Retekbál.
Igen.
Eltűntek! Eltűntek a retkek.
- Mi? - Mi a...
Néztem fent, néztem lent, néztem ott, és higgyétek el, újra megnéztem legott!
Egy árva retek sincs a Gorgok kertjében.
- Vagy bárhol máshol! Eltűntek! - Mi...
Ne!
- Mit csináljunk? - Ne!
Ez azért van, mert volt egy jó estém? Bűnhődöm érte?
Jaj, ne! Ez túl erős. Nem lehet igaz!
- Nem, Boober. Nem, ez nem... - Bocs, Wembley.
Szegecs, nagyot haladtunk a bunkinkkal.
Ezt figyuzd...
Én vagyok a párnaelnök.
Ne azt kérdezd, mit tesz a párnabunki,
hanem hogy te mit tehetsz érte!
Az elnökösködés nehéz napja után
jólesne egy frissítő csobbanás a párnamedencénkben! Befelé!
Maradjunk fent és nézzünk filmet?
A párnamoziban, amit most építünk?
Ez ám az élet, Szegcsi! Miért érne véget ez a nap?
Valaki biztos elrejtett pár retket errefelé...
Az ujjam.
Na, Boober! Vegyél nagy levegőt, oké?
És majd kitalálunk valamit.
- Mi a... - Mi az?
Ez meg mi?
Az egyik cső, amit Wembley-vel találtunk nemrég.
Beleugrasz, és huss! Elvisz valahova máshova.
Hát, talán el tud vinni oda, ahol retek van.
- Mi... - Ne! Boober, ne!
- Gobo! - Ne, Red, Red, Red!
Ne, Moki!
Én!
- Megint itt vagyunk? - Mi volt ez?
Nem tudom, de retek nem volt, annyit elárulhatok.
- Üdv, Áfonya Sanya vagyok! - Én pedig Kontra Olga.
Miénk a megtiszteltetés, hogy elsőként üdvözölhetünk mindenkit a Retekbálon.
- Mi folyik itt? - Igen.
Azt hiszem, hogy a cső visszavitt minket az este elejére.
De jó, hogy itt vagy, Olgi!
Szóval, a csőben az időn át repültünk, és most az idő előtti időben vagyunk?
Tudod, én fiatalabbnak is érzem magam.
Szerinted, ha bemegyünk abba a csőbe,
akkor elölről kezdhetjük az estét?
Nézzük meg!
Működött!
- Üdv, Áfonya Sanya vagyok! - Én pedig Kontra Olga.
Övék a megtiszteltetés, hogy elsőként üdvözölhetnek minket a Retekbálon.
- Mi... - Ne izgulj, majd elismétled!
- Boober, mit csinálunk? - Igen.
Amihez kedvünk szottyan. Nem látod? Az estének sosem lesz vége.
És ami fontosabb, hogy nem kell retek nélkül szembenéznünk a jövővel.
Szóval, legyen ez életünk legjobb estéje!
Szevasz, Gobo! Szállj be!
Bárcsak itt lenne a gitárom!
A cső! Imádom!
Szevasz, Gobo! Szállj be!
- Zúzzunk! - Igen.
Eltűntek!
Eltűntek a retkek.
- Néztem fent, néztem lent, néztem... - Igen, Jeges.
Ma este nem fogjuk ezt csinálni.
Cső!
- Finom a retektorta. - Köszönöm!
Egy szelet tortát?
Jaj, ne!
Egy pillanat! Cső!
Parancsolj!
Jó étvágyat!
- Eltűntek! Eltűntek a... - Cső.
Imádom!
Mutatok egy trükköt. Gondolj egy számra, bármilyen számra! Na, mi az?
Huszonhat gagillió.
Cső!
Gondolj egy számra, bármilyen számra! Huszonhat gagillió?
Cső!
Gondolj egy számra, bármilyen számra! Huszonhat gagillió?
Azta, a sors, hm? Az univerzum, ugye?
Cső!
Sikerült!
Várj, mielőtt bármit is mondanál, szeretném, ha táncolnál!
- Igen! - Bőszen, bátran
Nem mókás, hogy minden móka már?
Mindig móka vár
Na jó, még egyszer!
Cső!
Ne! Ne menjünk többet!
Boober, eléggé elfáradtunk.
Aludjunk, hagyjuk, hogy beköszöntsön a holnap!
Igen, és akkor megpróbálhatjuk kitalálni, mi van a retekkel.
Még egy cső?
Nem.
- Még egy fél cső? - Nem!
Nem akarok a holnappal küzdeni.
Ha itt maradunk, nem kell a retekproblémával foglalkoznunk.
Nem érted, hogy amit mondok, az a jó, és egyben az egyetlen lehetőség?
Boober, tudom, hogy félsz. Mindannyian félünk.
- Hé, tudod, mi segíthetne? - Ó, jaj! Megint kezdi.
Matt bácsikám új képeslapja.
Ígérd meg, hogy ezt a részt nem fogjuk megismételni, jó?
„Kedves Gobo unokaöcsém!
Nemrégen meg kellett szelídítenem egy vadállatot.”
Bár más felfedezők is próbálták leigázni,
de egyik se olyan kecses méltósággal, mint én.
Segítség!
Ja igen, nekem is van hüvelykujjam. Csak most éppen másra kell.
Olyan pompásan megszelídítettem a vadat,
hogy a fő fura szerzet kért, maradjak örökre.
De tudtam, hogy mennem kell.
Nem!
Segíts, Foltos! Segíts!
Mert néha az a legbátrabb dolog, ha méltóságteljesen továbblépünk.
És amikor megtesszük, a jutalom nyilvánvalóvá válik.
„Ezt a hurkolókötelet küldöm,
hogy emlékeztessen, ne ragadj időhurokba, lépj tovább!”
„Szeretettel: bácsikád, Utazó... Jaj, ne, a vadállat pont felém tart!
Foltos, ne! Nem, ez csak egy árnyék. Minden szupcsi.
- Mindig lépj tovább! Szeretettel: Matt.” - Aha.
Igazad van, Gobo.
Értem, mit mondasz. Egyértelműen ideje továbblépni.
Oké, jó. Akkor mit szólnátok, ha lezárnánk ezt a csövet,
és lefeküdnénk?
- Jó. - Igen, jó ötlet.
Tegyük oda ezt a sziklát! Nyomás!
- Tökély. Igen. - Lássuk, együtt megy-e...
Jövünk!
...kettő,
egy.
- Srácok! Hol van Boober? - Igen?
Mi?
- Ott van bent! - Ki kell hoznunk! Rajta!
- Jaj, ne! - Toljátok!
Jövünk már, cimbi!
Visszaértünk!
Bocs, nem igazán álltam készen a holnapra.
Srácok? Hova tűnt mindenki?
És a cső?
- Beszorult. - Beszorult.
- Most mondtam. - Én is.
De ha beszorult, akkor hogy jön ki Boober?
- Nem tudom! - Nem tudom!
Jó, tényleg elismétlek dolgokat. Felfogtam.
- Üdv, Áfonya Sanya vagyok! - Én pedig Kontra Olga.
Egyedül vagyok egy másik idővonalon.
Mi?
Elég nehéz elmagyarázni.
Egyedül ugrottam a csőbe, aztán lezárták.
Szóval most elszakadtam tőlük. Ma este itt ragadtam. Tán örökre.
Mi?
Azt gondoltam Hogy ez a nap tökély lesz
Reggel kelek, és végig ünnepelgetek
Hát nem remek Hogy jön az örökös retek?
Ezt teszem újra és újra és újra megint
Most úgy érzem, ez sohasem ér véget
És itt ragadtam, a barátaim elvesztek
Bár azt tettem volna, amire kértek
Nem pedig ezt Újra és újra és újra megint
Bekapott egy időhurok
Eltűntek!
Talán soha ki sem jutok
Ez már volt korábban! Nem bírom tovább!
Kezdődik megint!
Azt gondoltam Hogy ez a nap tökély lesz
Reggel kelek, és végig ünnepelgetek
- Mi? - Hát nem remek
Hogy jön az örökös retek? Ezt teszem újra és újra és újra megint
Most úgy érzem, ez sohasem ér véget
És itt ragadtam
- A barátaim elvesztek - Mi?
Bár azt tettem volna, amire kértek
Nem pedig ezt Újra és újra és újra megint
Bekapott egy időhurok
Eltűntek!
Talán soha ki sem jutok.
Ez már volt korábban! Nem bírom tovább!
Jaj, ne! Csak ezt ne!
Azt gondoltam Hogy ez a nap tökély lesz
Reggel kelek, és végig ünnepelgetek
- Mi? - Hát nem remek
Hogy jön az örökös retek? Ezt teszem újra és újra és újra megint
Most úgy érzem, ez sohasem ér véget
És itt ragadtam, a barátaim elvesztek
Bár azt tettem volna, amire kértek
Nem pedig ezt Újra és újra és újra megint
Nem ezt újra és újra és újra megint Nem ezt újra és újra és újra megint
Rajta, retkek!
- Nőjetek, nőjetek, nőjetek! - Retkek?
Szia, Csapszeg!
Azt mondtad, hogy retkeket növesztesz? Mármint újakat?
Próbálok. Egy hidropónia nevű dolgot használok. Megmutathatom?
- Nem. Nem érdekel. - Oké.
Csak vicceltem. Nagyon is érdekel.
A Dózerek nem csipkelődnek?
Nem, nem szoktunk.
- Aha. - Oké.
Szóval, a Gorgok kertjében a talaj már nem képes retket táplálni.
De ezzel talaj nélkül, vízben lehet termeszteni dolgokat.
Gyerünk, kis retek!
Erősebb vagy, mint tegnap,
és holnap ki tudja, milyen reményt hozol!
Holnap?
A holnap, ami nem jön el, ha félelemből tovább élem a mát.
Kösz, Csapszeg!
Micsodát?
Ó, ne már!
Hol az a cső?
Most hogy jutok vissza a barátaimhoz?
Jesszus!
Jó ötlet volt Matt bácsikád hurkolókötelét használni,
- de ez még kevés. - Tudom.
Segítenie kell valaki szuper flúgoserejűnek.
- Aki klasszikusan ki van gyúrva. - Igen.
Eltűntek! Eltűntek a retkek!
Néztem fent, néztem lent, néztem...
Minden tiszteletem, de most segítenünk kell Boobernek. Segíts!
Igen, ide. Gyerünk! Te told, mi húzzuk!
Ki akarok innen jutni.
Készen állok a holnapra a barátaimmal.
Gobo!
Boober!
Te itt vagy?
Irány a holnap!
Ami a mi mai napunk!
Hát igazából még mindig ugyanaz a nap, bár kicsit később!
Inkább kapaszkodj!
Húzd erősen, Jeges Joe!
Megmentettetek. Bocsánat, hogy visszaugrottam.
Úgy féltem, milyen lesz a retek nélküli Flúgosok barlangja,
hogy nem vállaltam a holnapot.
De a holnapban él a remény,
szóval oda akarok menni.
És kész vagyok vállalni, bármit is hoz a jövő...
- Igen. - ...ha a barátaimmal vagyok.
Igen.
Azta, Boober!
Sokat fejlődtél abban a csőben.
Hát ugyanazt a napot újra és újra átélve sok idő van az önvizsgálatra.
Ami nagyon kimerítő is.
- Nem mehetnénk aludni? - De!
Azt hittem, sosem kérdezed meg!
- Pizsiparti? - Igen! Nyomás!
Alig várom!
Nem avatja be valaki Jeges Joe-t, hogy mi folyik itt?
Hahó?
Holnap van?
Azta! Nézd, milyen szép napunk van!
Várj csak! Ma a laborba kell mennem.
Azt imádom. Aztán meg tanítani fogok.
Az menő. Aztán megyek dolgozni a bisztróba,
és talán palacsintázom is.
Remek nap lesz. Kösz, Szegecs!
Végig a holnap miatt fájt a fejem, de ma lett,
amikor jó dolgok történnek.
Csináltál nekem kávét.
Nem tudom, mi ez, de nem kávé, az biztos.
- Üdv, Áfonya Sanya vagyok! - Én pedig Kontra Olga.
Jaj, ne! Már megint!
Miénk a megtiszteltetés, hogy elsőként üdvözölhetünk mindenkit a Retekbál...
takarítós buliján!
Jó kis hatásszünet volt a „takarítós buli” előtt, mi, Sanci?
Nos, műsorvezető vagyok, Olga. Történetet szövök a szavaimmal.
Na, ez tutira nem kávé!
A feliratot fordította: Binder Natália