Alle kan bli med
Til Fraggelberget, kom og s
Synge høyt og le
Vi er best på det
Jobber og står i
Men noen ganger tar vi fri
Fragglene er vi
Vi er Gobo, Moki, Vembi, Bober, Vips!
Junior!
Hallo!
Reddiken min.
Alle kan bli med
Til Fraggelberget, kom og s
Synge høyt og le
Vi er best på det Vi er best på det
Fragglene: Tilbake til Fraggelberget
Vi er best på det.
Er du klar til å få komplimenter på reddikballet?
Hele kvelden blir bare: "Så fin hårsløyfe, Vembi."
Ja. Det blir: "Kul stil, Gobo."
Ja.
Hei, Bober. Så fin du er.
Reddikballet er bare en gang i året, så jeg skal gjøre det til en superkveld.
Moro å se deg så glad, Bober.
Bra at det er moro for deg. For meg er det ubehagelig.
Sannheten er at hulene kan rase over oss når som helst.
Sånn. Balansert perspektiv.
Jeg går og gjør ferdig kaka mi. Den er formet som en reddik.
Så opplagt at det nesten er overraskende.
Ja. Ha det, Bober.
Fint å se ham så kvikk i steget.
Like bra som...
Denne kappen?
- Hei! - Ja! Så bra!
- Snurrer den ikke fint? - Så bra.
- Dette er det beste. - Ja.
Dette puteslottet er så gøy.
Føles som en ferie. En puteferie.
Jeg er ikke klar for i morgen. Laben om morgenen,
undervisning på skolen og så vakt på kafeen.
Skulle gjerne blitt her for evig. Skal jeg si slott-evig?
Eller evig-slott?
Nei. Det høres ikke bra ut.
Jeg får vel rydde opp.
Sier du at vi heller skal bygge videre på slottet og fortsette å ha det gøy?
Puteslottet blir et putepalass.
Se opp der nede!
Det ser flott ut her, Moki.
Jeg innånder rosen din, og utånder litt tilbake.
- Fin entré, Vips. - Takk.
Jeg er så gira på ballet i kveld.
Moki, kan jeg ta en av reddikene? Jeg må ha talt feil.
Jeg trenger en til kaketoppen.
Det er kjøkkenspråk for det du setter på toppen.
Når jeg ikke deler med en venn, er det noen som gir seg ut for å være meg.
Så du må finne den ekte Moki.
Så... ja?
- Ja. - Takk.
- Så nå mangler du en reddik. - Ja.
Men jeg kan ikke gå til Gorgehagen nå. Jeg må ordne fest-vibbene.
Jeg kan ta reddikturen. Din reddende engel.
- Du må ikke gå glipp av ballet. - Nei.
Det gjør ikke noe. Jeg er en elendig danser.
Det tror jeg ikke på.
- Jøss. - Veldig interessant.
Jøss.
Jeg går og henter.
Jeg skal bare skifte fra formelle klær til reddik-plukke-habitten.
Da går jeg.
Håper hun finner noen. Sist jeg var der, ble det dårlig fangst.
- Junior! - Ja, pappa.
Jeg har bedt deg vanne jordbærene hundre ganger.
- Men jeg har vannet dem. - Hva?
Vannet virker ikke, og nye ting vil ikke gro.
Kan det være på grunn av Gorgamaxen?
Nei, gutt. Gorgamax er blitt brukt av generasjoner av gorger.
Er det en ting jeg har lært i mitt imponerende liv,
er det at man skal fortsette med det samme om og om igjen. Doble dosen.
- Doble dosen? - Ja.
La oss strø dobbelt så mye Gorgamax i hagen.
Du er så smart, pappa. Kjempesmart.
Det har du helt rett i, gutt.
Det betyr vel at du er smart også.
Tilbake til arbeidet. Dobbel dose.
- Dobbel dose. - Dobbel dose.
Dobbel dose.
- Uttrekking komplett. - Send til bearbeiding.
Den er litt grå.
- Lukter rart også. - Bearbeid likevel.
- Bearbeidet. - Send til pakking.
Jeg savner å bygge, sir.
Jeg vet at vi er dosere, og at arbeid er hovedsaken,
men er ikke denne jobben litt ensformig?
Jeg skal være ærlig. Og jeg mener ikke den raringen jeg leker iblant, Erling.
Jeg mener "ærlig" som "rett på sak". Man må følge med i tiden.
Reddiker er snart borte. Og jordbærlevering er alt vi har igjen.
Hva om vi fant opp en måte å nydyrke reddiker på?
- Jeg har begynt på et eksperiment... - Eksperiment? Nei. Tilbake til arbeidet.
Nå er jeg Erling. Han er rar, men veldig fokusert på effektivitet.
Erling er så morsom.
Å, Bober. For en lekker kake.
Deilig.
- Hei. Jeg heter Bjarne Blåbær. - Og Svanda Motsvar.
Vi har æren av å være de første som ønsker velkommen til Reddikballet.
Vi er kanskje ikke de første.
Noen kan ha ønsket dem velkommen på vei inn.
Så glad for at du er her, Svanda. Og nå har jeg gleden av å presentere...
Og jeg har enda mer glede av å presentere...
...Jamdolin og trubadurene!
Hallo, mine fabelaktige pelsvenner.
Vi hilser til alle og enhver.
Nå setter vi i gang.
Det er klart for Reddikballet!
Kom nå, fraggler, fra fjern og nær Så skal jeg si hvorfor vi er her
Før en gang, da jeg var ganske ung
Følte jeg at tiden var tung
Men så fant jeg et godt poeng
Gøy er mitt refreng
- Nå flyr livet videre som en bris - Nå flyr livet videre som en bris
- Alt går veldig bra på alle vis - Alt går veldig bra på alle vis
- Når det kommer skyer som er grå - Når det kommer skyer som er grå
- Maler jeg dem lyse eller blå - Maler jeg dem lyse eller blå
- Gøy er gøy, og vi vil ha det gøy - Gøy er gøy, og vi vil ha det gøy
Få høre!
Mer gøy, gøy gøy Gøy og moro, alle kan bli med
- Alle kan være med på det. - Få høre.
Sjukt gøy, rått gøy Klart vi aller helst vil ha det gøy
- Fraggler liker gøy og lek og spill - Fraggler liker gøy og lek og spill
- Fraggler vet at vet at gøy er det vi vil - Fraggler vet at vet at gøy er det vi vil
- Ingen er så dum at de vil si - Ingen er så dum at de vil si
- At gøy er noe som aldri er på gli - At gøy er noe som aldri er på gli
- Gi meg fraggler som kan fortelle meg - Gi meg fraggler som kan fortelle meg
Gøy er mitt refreng
Få høre.
Mer gøy, gøy gøy Gøy og moro, alle kan bli med
Ja. Få høre.
Sjukt gøy, rått gøy Klart vi aller helst vil ha det gøy
Gøy er mitt refreng
Du er god til å danse.
Jøss! Jøss! Jeg mener jøss. Det ligner ikke meg å si det tre ganger, men jøss.
- Nei, vent. Fire. Så bra var ballet. - Ja.
Jeg vet at jeg kunne ha danset hardere, men anger nytter ikke.
Det er jo et neste år. Det kan du vedde balubusen på.
Så lenge det er reddiker, blir det reddikball.
Ja.
De er borte! Reddikene er borte!
- Hva? - Hva i...
Jeg lette høyt, jeg lette lavt, jeg lette bredt, og jeg lette vidt.
Det er ikke en eneste reddik igjen i Gorgehagen.
- Eller noen andre steder! - Hva...
Nei!
- Hva skal vi gjøre? - Nei.
Er det fordi jeg har hatt en fin kveld? Er dette straffen? Det kan ikke være sant.
- Nei, Bober. Det er ikke... - Beklager.
Vi gjør store puteframskritt.
Se her.
Jeg er putepresident.
Spør ikke om hva puter kan gjøre for deg, men hva du kan gjøre for puter.
Etter en hard dag som president trenger jeg en dukkert i putebassenget! Kom!
Skal vi se en film? I en putekino som vi kan bygge nå.
Dette er livet, Sprock. Hvem sier at denne dagen må ta slutt?
Noen må ha lagret noen reddiker her et sted.
Tåa mi!
Bober, la oss trekke pusten, og så finner vi ut av det.
- Hva i... - Hva er det?
Hva er dette?
Et sånt rør som Vembi og jeg fant en gang.
Du hopper inn, og vosj, så er du et annet sted.
Kanskje det kan ta meg med til noen reddiker.
- Hva... - Nei, Bober!
- Gobo. - Nei, Vips!
Nei, Moki.
Meg!
- Er vi her igjen? - Hva var det?
Aner ikke, men det var ikke reddiker.
- Jeg heter Bjarne Blåbær. - Og Svanda Motsvar.
Vi har æren av å være de første som ønsker velkommen til Reddikballet.
Hva er det som foregår?
Jeg tror røret tok oss med til begynnelsen av kvelden.
Så glad for at du er her.
Så vi gikk inn i røret og fløy gjennom tiden, og nå er vi i før-tiden?
Jeg føler meg faktisk yngre.
Så hver gang vi hopper inn i røret, kan vi begynne kvelden på nytt?
La oss finne det ut.
Det fungerte.
- Hei. Jeg heter Bjarne Blåbær. - Og Svanda Motsvar.
De har æren av å være de første som ønsker velkommen til Reddikballet.
- Hva... - Dere får gjøre det igjen.
- Hva gjør vi? - Ja.
Det vi selv vil. Denne kvelden trenger aldri å slutte.
Og vi trenger ikke å stå opp i morgen uten reddiker.
Så la oss ha tidenes kveld!
- Gobo, bli med. - Skulle hatt gitaren min.
Røret! Kjempekult!
Gobo, bli med.
- Vi rocker. - Ja.
De er borte!
Reddikene er borte.
- Jeg har lett høyt, jeg har lett lavt... - Ja. Vi tar ikke den i kveld.
Røret!
- Deilig reddikkake. - Takk.
Kakestykke?
Å nei.
Et øyeblikk. Røret!
Vær så god.
Bare spis.
- De er borte! Reddikene er... - Røret!
Kult!
Jeg har et trylletriks. Tenk på et tall. Bare velg et.
Tjueseks gaglioner.
Røret!
Tenk på et tall. Bare velg et. Er det tjueseks gaglioner?
Røret!
Tenk på et tall. Bare velg et. Er det tjueseks gaglioner?
Skjebnen, hva? Universet, sant?
Røret!
Klarte det!
Før du sier noe, så må du danse.
- Ja! - Sjukt gøy, rått gøy
Klart vi aller helst vil ha det gøy
Gøy er mitt refreng
Vi gjør det igjen.
Røret!
Nei. Ikke mer rør.
Vi er litt slitne. La oss køye nå og se det an i morgen.
Så kan vi finne ut hva som skjer med reddikene.
En tur til?
Nei.
En halv? Jeg orker ikke å møte morgendagen.
Blir vi her, trenger vi ikke å hanskes med reddikproblemet.
Det jeg sier, er bra og nesten eneste mulighet.
Jeg vet at du er redd. Det er vi alle.
- Vet dere hva som kan hjelpe? - Nå kommer det.
- Det nye kortet fra onkel Mac. - Lov at vi ikke gjentar denne delen.
"Kjære nevø Gobo.
Jeg fikk nylig jobben med å temme et vilt dyr."
Andre oppdagere har prøvd å kue dette beistet,
men ingen overgikk min eleganse og verdighet.
Hjelp meg!
Ja, jeg har også tomler, men de er opptatt.
Jeg lyktes så godt med å temme villdyret at de snåle skapningene ba meg bli der.
Men jeg måtte dra.
Nei!
Hjelp meg, Blakken.
For iblant er det modigste man kan gjøre, å dra videre med stil.
Og gjør du det, blir belønningen åpenbar.
"Som denne evighetsløkken,
som jeg sender for å minne deg på at man alltid må videre.
Hilsen onkel reisende... Å nei! Beistet stormer mot meg.
Nei, Blakken! Nei, bare en skygge. Alt er i orden.
Gå alltid videre. Hilsen onkel Mac."
Du har rett, Gobo. Jeg skjønner. Det er på tide å gå videre.
Bra. Skal vi stenge av røret og ta kvelden?
- Ja. - God idé.
Vi kan bruke denne steinen.
- Perfekt. - Vi gjør det sammen.
I farta.
To...
...en.
Dere. Hvor er Bober?
Hva?
- Jeg tror han er der inne! - Vi må få ham ut.
Vi kommer, kompis.
Vi er tilbake.
Beklager. Jeg var ikke klar for i morgen. Dere? Hvor er alle sammen?
Og hvor er røret?
- Den sitter fast. - Den sitter fast.
- Jeg sa det jo. - Jeg også.
Hvordan skal Bober komme seg ut?
- Jeg vet ikke. - Jeg vet ikke.
OK, jeg gjentar ting. Jeg hører det.
- Hei. Jeg heter Bjarne Blåbær. - Og Svanda Motsvar.
- Og jeg er alene i en annen tidslinje. - Hva?
Det er vanskelig å forklare.
Jeg var den eneste som hoppet i røret, og de stengte det.
Nå er jeg alene her. Fanget i denne kvelden. Kanskje for alltid.
Hva?
Jeg trodde dette skulle bli en super dag
Våkne opp hver morgen til et festlig lag
Reddiker for alltid Er ikke det helt topp?
Og ta det om igjen, om igjen og om igjen
Nå føles det som dette aldri vil ta slutt
Og jeg forblir for alltid uten venner her
Jeg skulle kanskje hørt på det som de sa
Og ikke ta det om og om og om igjen
Er fanget i en tidsloop
De er borte!
Vil jeg noen gang komme meg ut?
Jeg har sett alt før. Jeg orker ikke mer.
Nå skjer det igjen!
Jeg trodde dette skulle bli en super dag
Våkne opp hver morgen til et festlig lag
- Hva? - Reddiker for alltid
Er ikke det helt topp? Og ta det om igjen, om igjen og om igjen
Nå føles det som dette aldri vil ta slutt
- Og jeg forblir for alltid uten venner her - Hva?
Jeg skulle kanskje hørt på det som de sa
Og ikke ta det om og om og om igjen
Er fanget i en tidsloop
De er borte!
Jeg vet ikke om jeg kommer meg ut. Jeg har sett alt før.
Å nei. Ikke igjen.
Jeg trodde dette skulle bli en super dag Våkne opp hver morgen til et festlig lag
- Hva? - Reddiker for alltid
Er ikke det helt topp? Og ta det om igjen, om igjen og om igjen
Nå føles det som dette aldri vil ta slutt Og jeg forblir for alltid uten venner her
Jeg skulle kanskje hørt på det som de sa
Og gjøre dette om og om og om igjen.
Gjøre dette om og om og om igjen. Gjøre dette om og om og om igjen.
Kom igjen, reddiker.
- Voks, voks, voks. - Reddiker?
Splittpinne.
Sa du at du dyrker reddiker? Nye reddiker?
Jeg prøver. Jeg bruker noe som heter hydroponi. Skal jeg vise deg?
- Nei. Ikke interessert. - OK.
Jeg tuller. Jeg er veldig interessert. Bruker dosere sarkasme?
Nei.
OK.
Jorda i Gorgehagen er blitt ubrukelig for reddiker.
Men med denne metoden kan vi dyrke ting i vann uten jord.
Kom igjen, lille reddik. Du er sterkere enn i går,
så hvem vet hva du kan gi håp om i morgen?
I morgen?
En dag som aldri kommer hvis jeg må gjenta dagen i dag av frykt.
- Takk, Splittpinne. - For hva?
Kom igjen.
Hvor er det røret?
Hvordan kommer jeg tilbake til de andre?
Uff da.
God idé å bruke Macs evighetsløkke, men det er ikke nok.
- Vi trenger noen med super-fraggel-kraft. - En gammeldags kraftplugg.
De er borte! Reddikene er borte! Jeg har lett høyt, jeg har lett lavt...
Bober trenger hjelp nå, og vi har dårlig tid. Hjelp oss.
Der borte. Kom igjen. Du dytter, vi drar.
Jeg vil ut herfra. Jeg er klar til å møte morgendagen med de andre.
Gobo!
Bober!
De er her!
- Vi er på vei til i morgen! - Som er i dag for oss!
Det er faktisk samme dag, bare litt senere.
Bare hold fast!
Litt til, Frosne Joe!
Dere reddet meg. Unnskyld at jeg hoppet ned igjen.
Jeg var så redd for et reddikfritt Fraggelberg
at jeg ikke ville møte morgendagen. Men i morgen er der håpet er. Så jeg vil dit.
Og jeg er klar for det framtiden byr på, så lenge det er med vennene mine.
Ja.
Å, Bober.
Du vokste mye i det røret.
Å gjenta samme dag om og om igjen gir rom for selvanalyse.
Det er også veldig slitsomt.
- Kan vi legge oss? - Trodde aldri du skulle spørre.
- Overnattingsfest? - Ja, kom igjen.
Gleder meg.
Kan noen fortelle hva som foregår?
Hallo?
Er det i morgen?
Så deilig en dag det er.
Vent. Jeg skal på laben i dag.
Liker det. Og så skal jeg undervise.
Det er kult. Og så jobben på restauranten. Kanskje jeg får pannekaker i pausen.
Dette blir en fin dag. Takk, Sprockie.
Jeg var bekymret for morgendagen, men er det mye gøy på gang.
Og du har laget kaffe til meg.
Jeg vet ikke hva det er, men det er ikke kaffe.
- Hei. Jeg heter Bjarne Blåbær. - Og Svanda Motsvar.
Ikke nå igjen.
Vi har æren av å være de første som ønsker velkommen til Reddikballets...
...ryddefest!
Det var litt av en pause før du sa "ryddefest".
Jeg er programleder, Svanda. Jeg tegner bilder med ord.
Det er ikke kaffe.
Tekst: Evy Hvidsten