Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke
Dirbk, dirbk, bėdas pamiršk
Šokiai ir dainos palauks
Tegul fragliams linksma būna
- Mes esam Gobas. - Mokė.
- Vemblis. - Būberis.
Redė!
Jaunyli!
Sveiki!
Mano ridikėlis.
Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke Čia, Fraglių Roke
Čia, Fraglių Roke.
Sveikas, Sproketai.
Gera tave matyti.
Koks tu juokingas.
Ei, paklausyk. Pamiršau tau pasakyti.
Šiandien ponia Šimelfinienė bus prisiekusioji, ir mes ją labai palaikome.
Pilietinė pareiga, supranti.
Bet ji mūsų paprašė prižiūrėti jos katę Pūkę, ir aš sutikau.
Suprantu, su Pūke kartais sunku.
Bet tu galėsi visą dieną saugiai praleisti krepšyje.
Tu jos nematysi, tad nereikės bijoti.
Nieko tokio, jei bijai. Tik pasakyk, kaip galiu tau padėti.
Tikrai? Kaulo formos svarmenys?
Gerai, kietuoli. Nebūtina slopinti savo jausmų.
Krepšys laukia, aš - šalia, tad jei ko reikės, lok.
Laba diena, ponia Šimelfiniene. Pasirūpinsime...
Ir jos nebėr. Nekalbi moteriškė.
Sveika atvykusi, Pūke.
Jauskis kaip namuose.
Nemanau, kad čia yra pelių, bet jei rasi, jos - tavo.
Ir turbūt pameni Spro...
Sproketai.
Gerai, visi. Tai - labai rimtas susitikimas.
Tad apsivilkau labai rimtą liemenę.
Labai panaši į kitą, bet atidi akis pastebės skirtumą.
- Pastebėjau. - Iškart pamačiau.
Draugai, visai nebeturime ridikėlių.
Ir jei to nesutvarkysime,
mūsų gyvenimas Fraglių Roke pasikeis amžiams.
Amžiams?
- Taip. - Ne.
Atleiskit už negražius žodžius, bet reikalas rimtas kaip velnias.
- Gobai! - Suprantu, suprantu.
Bet sprendimų yra.
Būberis pristatys ypatingą svečią, kuris pasidalins puikiomis idėjomis.
Palaukite. Šį svečią reikia užkelti.
Pleištelė.
Kaip sekasi, mergyt?
- Ką? Mes labai artimos. - Tikrai?
Turėtume būti. Tiesa?
- Turbūt. - Keista.
Gerai, taigi, išmėginau hidroponinę daržininkystę - metodą,
kai augalai auginami be dirvožemio.
- Taip. - Dabar, kai Gorgų darže - sausa,
tai galėtų mums padėti susigrąžinti ridikėlius.
- Neįtikėtina! - Mano mergytė!
Pažvelk į mus. Fragliai ir gudragalviai dirba išvien.
Tik pamanykit, mano laikais mes juos valgėme.
Ką?
Atsiimu žodžius.
Taigi, bet kokiu atveju, pirmuosius ridikėlius turėtume nuraškyti
po 45 ar 50 šalmo kalendorinių mėnesių.
- Maždaug. - Ką?
Mėnesių? Kaip ilgai.
Sakiau, kad ji kažką daro.
Nesakiau, kad žinau, kiek laiko reikės.
Taigi, ar yra planas,
kuris leistų susigražinti ridikėlius anksčiau?
Taip, ką tu siūlai, Gobai? Mes laukiame.
Taip. Juk tu - mūsų lyderis, ar ne?
Na, bus gerai.
Aš sugalvosiu, kaip sugrąžinti ridikėlius.
Juk esu sūnėnas fraglio, kuris pirmasis atrado ridikėlius.
O, varge. Dabar teks išklausyti istorijos.
Prieš daug metų mano dėdė Metas pergalingai
atrado ridikėlius Gorgų darže ir atnešė juos čia, į didžiąją salę.
Kai jis papūtė fraglių ragą, prasidėjo nauja era.
Net šiurpas krečia.
Neabejoju, kad paskutinis mano dėdės atvirlaiškis mums padės.
Nebent bus atsiuntęs ridikėlį, bet abejoju.
„Brangus sūnėne Gobai...”
Neseniai
atradau kalnuotą regioną, kurį pasiglemžė potvynis.
Pastebėjau, kad kvaili padarai buvo siaubingai išsigandę.
Bet aš nebijojau nė per plauką.
Kas tu?
Kai pamačiau, kad grupelė kvailų padarų užstrigo uolos viršuje,
supratau, kad turiu kažką daryti.
Praleiskite. Praleiskite. Fraglis ateina į pagalbą.
Nors kitiems buvo be galo baisu, aš nejaučiau jokios baimės.
Čia aukščiau nei galvojau.
Sūnėne, tikras lyderis turi atsisakyti abejonių.
Tad aš drąsiai parodžiau kelią.
Ne, ne, ne!
Mamyte! Mamyte!
Man labai patiko.
Išsigandę kvaili padarai nusekė paskui mane į saugią vietą.
Jie padovanojo man apsiaustą, pripažindami mane didvyriu,
- super. Superdidvyriu. - Man šalta. Šalta.
Nieko sau. Ką tik sugalvojau terminą.
Žodžiu, tai primena mums, kad kiti turi mums rodyti kelią. Privalome...
„...užgniaužti jausmus, neparodyti silpnumo ir būti drąsiems kaip fragliai.”
Man labai patinka. Taip reikia vadovauti.
Taip!
Su rankšluosčiu?
Gobai. Jei tu esi superdidvyris,
ar galiu būti superdidvyrio padėjėju? Na tuo, kuris stovi šalia superdidvyrio?
Netoli, kad prireikus jį būtų galima pasiekti, kaip pakojinį?
- A? Taip? Taip! - Man labai patinka. Gerai,
metas būti drąsiam ir sukurti planą.
Pirmas žingsnis, eime pas Šiukšlių Krūvą.
Ji - visažinė.
Ji galės padėti.
Daugiau jokių susirinkimų.
- Tik veiksime. - Veiksmas.
Veiksmas.
Viso!
Su šiuo daržu kažkas tikrai negerai.
- Taip. - Na,
viskas tikrai ne dėl „Gorg-A-Max”.
Tas daiktas tiesiog tobulas mums, Gorgams.
Bet kažkas vyksta.
Gal fragliai galėtų padėti.
Gobas man kartą pasakė, kad jei man prireiktų draugo,
turiu suploti štai šiomis rankytėmis, ir jis atbėgs.
Sutinku su Jaunyliu. Mums dabar praverstų nedidelė pagalba.
Jė!
Ne!
Į šitą reikalą
fraglių netrauksim. Mūsų protėviai prieštarautų.
Jaunyli. Nenorėjau nuliūdinti.
Tik manau, kad Gorgų daržas yra Gorgų problema.
Mes ir turime ją sutvarkyti.
Tu ir aš. Karalius ir sūnus.
Vienintelės rankos, kurių tau reikia, yra štai čia.
Paplokim, dički. Taip.
- Taip. Tu teisus, Pa. - Čia mano nosis.
Kam jų reikia? Ar fraglių?
- Mano berniukas. - Tai aš.
Ak, Gobai.
Suprantu, ką reiškė atiduoti jas Jaunyliui.
- Viskas gerai? - Na...
Man viskas gerai. Ateik, pakojini. Laukia darbai.
Būkim drąsūs kaip fragliai.
Neseniai, kai mano galva užstrigo tame sename bate,
aš labai išsigandau.
Kaip gražiai išreiškei savo jausmus, Filai.
Gandžai, turi ką pridurti?
Jausmų lazdelė dabar tavo.
Na.
Kai Filas įstrigo, man buvo liūdna.
- Tikrai? - Nes nenoriu tavęs prarasti.
Pažvelkit į mano berniukus. Didžiuojuosi jumis. Išliekite jausmus.
Sveiki atvykę.
Atėjote pačiu laiku, į mūsų jausmų ratelį.
- Sveiką. - Išlaisvinantį.
Jausmams dabar nėra laiko, ponia Šiukšlių Krūva.
Fraglių Roke - ridikėlių badas, ir mums reikia tavo pagalbos.
Tu sakei „Jausmams nėra laiko”?
- Jis taip pasakė. - Tiksliai taip.
Visas Rokas pasikliauja manimi. Man nereikia jausmų. Reikia veikti.
Tai ar žinote, kaip galėtume susigrąžinti ridikėlius?
Žinau, ką turite padaryti.
- Tikrai? - Grįžkite ten, nuo ko viskas prasidėjo.
Pakasinėkite giliau
ir iškelkite tai į dienos šviesą.
Šiukšlių Krūva tarė žodį.
- Taip. - Taip.
Pakasinėti giliau?
Kur pakasinėti?
- Supratau. - Jis suprato.
Ar tai užkrečiama?
Fraglių ragas. Ten mano dėdė paskelbė, kad atrado ridikėlius.
Kur viskas prasidėjo.
Norėčiau patikrinti tą faktą.
Turime giliau pakasinėti.
Nes apačioje turi būti palaidota kažkas,
ką ištrauksime į dienos šviesą ir išspręsime ridikėlių problemą.
Kalbame apie numatyto dydžio duobes?
Nes jei ne, teks aptverti visą plotą įspėjamąja juosta.
Fragliai, rodos teks
- truputį pakasinėti! - Padainuoti! Pakasinėti!
Pakasinėti. Mes taip pat mąstome.
Sproketai, ką tu apsirengei?
Nebegaliu.
Paklausyk, bičiuli. Jei bijai, taip ir sakyk.
Krepšys - štai ten.
Aš išnešiu šiukšles perdirbti,
tad kelias minutes pabūsi vienas su Pūke.
Tikrai galėsi?
Gerai, kietuoli. Aš tuoj sugrįšiu.
Sproketai?
Matai? Negali.
Pasėdėsi krepšyje.
Padarysi pertraukėlę.
Pūke, tu sveika?
Ar galite patikėti, kad visas mūsų gyvenimas
dabar priklauso nuo to, kaip mums dabar pavyks?
Paklausysiu savo širdies.
Pasirodo, jaučiuosi truputį sukrėsta.
Ei, dabar nesiblaškykime.
Turime būti drąsūs. Metas kasti, ne jausti.
Bet fragliai labai jautrūs.
Jei nebūtume jautrūs, nebūtume fragliai.
- Taip. - Ne. Šiukšlių Krūva pasakė.
Viską galime padaryti,
jei užgniaušime jausmus ir būsime drąsūs kaip fragliai.
Gerai. Imkimės
- kasti! - Šokti! Kasti!
Visiškai tau pritariu.
Užgniaužk jausmus, būk drąsus
Eik į priekį, ar lietus, ar dargana
Jausmai - svarbu Bet to negana
Rankoves pasiraitok
Užgniaužk jausmus, atsiribok
Užgniaužti... Užgniaužti jausmus?
Patikėk manimi O ne savo širdimi
Na, aš pasitikiu Gobu.
Kastuvą - į rankas Gali būt sunku
Galime pamėginti.
- Bet galime surasti dalykų svarbių - Taip.
Ei!
Ridikėlius, kuriuos sapnuojam visi Kurių užteks, neliksim alkani
Tad sekite paskui mane Nudirbkim darbą iki galo, nesvarbu kas
Jausmais duobės neiškasi, o ne
Paimkime valdžią į savo rankas
Tai reiškia...
Palaukit. Ką tai reiškia?
Gal neparodau, kaip jaučiuosi
Nors pečius slegia našta
Gal jausmams manyje vietos nėra
Suprantu, kad mano širdyje Vyksta kova
Ne, man viskas gerai.
Užgniaužk jausmus, būk drąsus
Eik į priekį, ar lietus, ar dargana
Jausmų negana
Negana
Galime surasti dalykų svarbių
- Taip, taip, taip! - Valio!
Ridikėlius, kuriuos sapnuojam visi Kurių užteks, neliksim alkani
Neliksim alkani
Tad sekite paskui mane Nudirbkim darbą iki galo, nesvarbu kas
Nesvarbu kas
Jausmais duobės neiškasi, o ne
Neiškasi, o ne
Paimkime valdžią į savo rankas
Tai reiškia...
Užgniaužk jausmus, būk drąsus
Puikus progresas.
Tik noriu pastebėti, kad kasėme ne ta kryptimi,
- tad viską teks pradėti iš naujo. - Ką?
Juokauju.
Nėra laiko jausmams,
bet juokeliai apie darbą tinka.
Gerai, kaskime toliau.
Sugalvojau, Jaunyli!
Turime atnaujinti šį daržą,
kaip atnaujinau savo nugaros kailį - su grėbliu.
Tu toks protingas, Pa.
Tikrai?
Pa, ar pameni,
kaip išbėrei svogūnų miltus ant grindų virtuvėje,
kai kepiau atliekų tortą tavo gimtadienio proga?
Aš šokau.
Na, visko pasitaiko. Ką nori pasakyti?
Tu ėmei šukuoti grindis su grėbliu, ir viskas virto miltų debesimi.
Pilis dar ilgai buvo pilna miltų.
Jei šukuosi daržą su grėbliu, bus dešimtkart blogiau.
Nedaryk to.
Mes ne...
- Ačiū dievulėliui... - ...neklausysim tavęs.
Planas - puikus, jo ir laikysimės.
Nes, kiek pamenu, aš esu karalius.
Ką ji daro, Pa?
Aš... Nežinau.
Einu pasivaikščioti.
Pasivaikščioti? Kas tai?
Kas... Kas yra pasivaikščiojimas?
Ma viskas gerai, Pa? Kur ji eina?
Nėra laiko jaudintis, sūnau.
Reikia pašukuoti dirvą grėbliu.
Gerai.
Kasame jau 11 valandų
ir dar nieko neradome.
Ei, Supergobai.
Nesakau, kad abejoju šia misija,
nes pakojiniai niekad neabejoja.
Bet kiti gal abejoja ir...
Aš irgi.
- Susimoviau. - Netikiu laiko švaistymu.
Kiekviena akimirka yra dovana.
Kad jau taip,
pasakysiu - toks jausmas, kad švaistome laiką!
Ne, ne. Užgniaužkite jausmus, nepamirškite mūsų misijos.
Pakasinėkite giliau
ir iškelkite į dienos šviesą.
Ten. Rodos, kažką matau.
Primena senovinę plokštelę.
Joje turbūt parašyta, kaip išsaugoti ridikėlius.
O čia tikrai lentelė? Man tai labiau primena purvo gabalą.
Kaip purvo žinovas, sutinku.
Dievinu purvą.
Nėra geresnio dalyko už purvo vonią, bet taip, jaučiu, kad tai - tik purvas.
Ne, ne. Tai... Ši plokštelė įrodo,
kad teisingai nusprendėme būti drąsūs kaip fragliai.
Aš tik nuvalysiu dulkes, kad aiškiau matytume.
Še tau. Pasitrauk, aš esu karalius.
- Mano akys! - Ma buvo teisi.
Tai virto dulkių audra.
- Ma, mums tavęs reikia! - Ne, nereikia, sūnau.
Viskas gerai. Nematai?
Ne, nieko nematau.
Tai - proceso dalis.
Mamyte!
Kas tai?
Na, tai reiškia... Tai reiškia...
Tai - tik purvas.
Na, tai - didžiausia nesėkmė pastaruoju metu.
Iš Gorgų daržo atslinko didžiulė dulkių audra.
Dulkės nuklojo visą didžiąją salę. Mes įstrigome čia.
- Aš - Pogis! - O, ne.
Tai - didžiausia nesėkmė.
Nagi, Gobai. Ką darytų dėdė Metas?
Jis būtų drąsus kaip fraglis. Metas atsarginiam planui.
Taip! Atsarginis planas. Dar geresnis nei sarginis planas.
Gerai. Taigi, koks jis?
Neskubink jo!
Na...
Viso, ponia Šimelfiniene.
Pūkė buvo nuostabi.
Gerai, ponuli. Mums reikia pasikalbėti.
Taigi, ta katė sukėlė tau nesmagių jausmų,
bet tai nereiškia, kad turi juos nuslopinti.
Būti atviram su manimi ir savimi - štai kas yra stipru.
Dabar gali išsilieti, jos jau nebėra.
Tikrai nieko nejauti?
Nes aš tai jaučiu.
Jaučiu, kad gimsta planas.
Tyla prieš minčių audrą.
Gerai čia.
Taip, neskubėk. Tokių dalykų nepaskubinsi.
Bet, pastebėsiu, mes įstrigę giliai po žeme.
Tai gal paskubėk.
Taip, koks planas, Gobai? Ką darysime toliau?
Taip.
- Sakyk pirmą mintį, kuri šauna į galvą. - Tu visad žinai atsakymą.
- Žinau, sugalvosi. - Sutvarkyk tai.
Žinau, kad sugalvosi.
Neįsivaizduoju, ką daryti!
Mėginau būti drąsus kaip fraglis, stiprus lyderis, bet man baisu.
Ir man labai liūdna dėl ridikėlių.
Ir dar kasėme be reikalo, dar ta smėlio audra,
mes įstrigę čia, ir neaišku, ką daryti.
Visa tai tiesiog... tiesiog...
Na, štai.
Išsiliek. Viskas gerai, jei bijai Pūkės.
Aš tik... Norėjau būti toks stiprus, kaip mano dėdė.
Bet Rokas keičiasi,
ir mes nežinome, kaip susigrąžinti ridikėlius,
o Jaunylis išmetė mano plojančias rankas,
kas žino, ar dar būsime draugais.
Niekad neverkiu, bet buvo labai sunku,
o dabar dar Gobas verkia, tad dar labiau norisi verkti.
Kodėl aš taip noriu varžytis?
Aš noriu ir vėl gaminti iš ridikėlių.
Dabar gaminu mėsainius su samanomis, ir jie tokie šlykštūs.
Jie tokie šlykštūs!
Aš mėgstu išsiverkti, tad man tai - nieko naujo.
Bet pirmas grupinis verkimas
sukelia visiškai kitokias emocijas.
Ar aš verkiu dėl ridikėlių, ar... ar dėl smėlio audros?
Ar todėl, kad visi mano draugai verkia?
Ar dėl visko?
Visad galima sugalvoti naują sistemą, bet gudragalvių lazdelių sistema buvo tobula.
Aš jos ilgiuosi.
Kas per...
Žinot, negalvojau, kad manyje tiek visko prisikaupė.
Aš irgi.
Aš nujaučiau.
Gobai, ačiū, kad nuvedei mus į tikrą jausmų išlaisvinimą.
Taip.
Gal Mardžerė tą ir turėjo galvoje, sakydama, kad turime pakasinėti giliau.
Mūsų jausmus. Nes viskas nuo to ir prasideda?
Pažvelk į pasaulį Ką padaryt gali?
Tau skauda Skendi liūdesy
Rodos, širdis Iš skausmo suplyš
Ir ilgai neatsistatys
Ašaros rieda upeliais
Bet sapne regėjau kelią
Ir visos būtybės...
Buvome kaip sesuo ir brolis Tarsi tas pats molis
Kaip vienas buvome mes
Taip pasiekėme pergales
Sesuo ir brolis Kaip vienas molis
Tau gali širdį sopėti Nes norėsi kitam padėti
Gal gyvybe savo rizikuosi
Norėsi pasaulį pakeisti Nepasiduosi
Sesuo ir brolis Tas pats molis
Tau gali širdį sopėti Nes norėsi kitam padėti
Gal gyvybe savo rizikuosi
Norėsi pasaulį pakeisti Nepasiduosi
Sesuo ir brolis Tas pats molis
Tau gali širdį sopėti Nes norėsi kitam padėti
Gal gyvybe savo rizikuosi
Norėsi pasaulį pakeisti Nepasiduosi
Buvome kaip sesuo ir brolis Tarsi tas pats molis
Kaip vienas buvome mes
Taip pasiekėme pergales
Žinot, net jei ir nieko neišsiaiškinome apie ridikėlius,
galiu nuoširdžiai pasakyti, kad jaučiuosi žymiai geriau.
Taip.
Manau, jei liksime atviri savo jausmams,
visad surasime sprendimą.
Na, o kas ten?
Žiūrėkit.
- Matau. - Eime.
- Tik pažiūrėkit. - Kas ten?
Oho. Jėga.
Taip.
Kas...
Įspėjau tą seną kvailį, kad nešukuotų grėbliu tų dulkių.
Jis amžinai manęs neklauso.
Žinoma, jis yra karalius, bet koks karalius be savo...
Karalienės?
Nieko.
Žinai, karalienės jaučia viena kitą.
Neįtikėtina.
Kur mes?
Nežinau, bet kas, jei tai - raktas į ridikėlius?
Pažvelkit į tas statulas.
Jos neįtikėtinos.
Bet kas jas sukūrė?
Ir ar jie dar čia?
LAUKITE TĘSINIO...
Išvertė Akvilė Katilienė