С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи във Фрагъл Рок.
С работа победи грижите, танците за после остави.
Дай на фрагълите веселба.
Гобо. - Моки.
Уембли. - Бубър.
Ред.
Младши! - Ехо!
Репичката ми!
С танци победи грижите, за друг ден ги остави.
Нека музика звучи във Фрагъл Рок. Във Фрагъл Рок.
Какви са тези статуи?
Какво е това място?
Преди във Фрагъл Рок
копаехме дълбоко под земята, за да спасим репичките.
Но горгите предизвикаха буря, скрихме се тук и като се наревахме,
открихме загадъчна зала с диорами и пещерни рисунки.
Сега сме в нея.
Благодаря, Синко. Но се чудех къде сме, а не какво стана.
Добре.
Какво беше това?
Кой е там?
И сега? Не съм бил в такава ситуация.
Но знам кой е бил.
Гобо, къде търсиш вдъхновение?
От мен. Но в състояние ли съм сега?
Не. Говоря за историята на истинска легенда от Фрагъл Рок.
Говориш за... - Знаеш кого имам предвид.
Историята как чичо Мат открил репичките!
Колко още ще слушаме за него?
Вземи се в ръце.
Преди много време той се озовал на непознато място като нас сега.
Приключенията го викали по име, което било...
Чичо Мат Пътуващия. Радвам се, че съм тук.
Дълги развети коси? Не звучи като да е бил Мат.
Чуй нататък.
Бил в загадъчна пещера, точно като нас сега.
Но уплашил ли се е? Не. Продължил напред.
Ще те пипна.
Бил страшен смелчага.
Не днес, звяр.
Какво? Чакай.
И това му се отплатило.
Открил нещо, което фрагъл не бил виждал преди.
Открих нещо, което фрагъл не е виждал преди.
Започнала епохата на репичките.
Откритието на Мат променило всичко.
По отношение на супата говорим за революция.
Да се вдъхновим от чичо Мат и да разберем как да върнем репичките.
Да започнем от тази пещера.
Да.
Толкова е реалистично, сякаш е живо.
Да ни изплашите ли искате? Правилото е да ни предупредите.
Ние сме изгубени фрагъли. - И нас ни наричат Изгубените фрагъли.
Покажете се, Изгубени фрагъли.
Безопасно е.
Добре дошли в Изгубения Фрагъл Рок.
Пускай!
Скрий се бързичко под камък, навън настава мрак.
Под камъка ела.
Водача. - Шавливко.
Супчо. - Беж Подскок.
Изгубени под камък. Изгубени под камък.
Изгубени под камък.
Еха, позната песен.
Да, чувала съм нещо в този дух.
Здрасти, приятелче. Джавка ли по косачката, или вече я нямаше?
Съжалявам, Зъбльо. Днес няма да плуваш.
Басейнът имитира океана, за да пробвам този модел на ветрогенератор.
Ако създадем плаващи турбини, които да издържат на бури,
ще произвеждаме чиста енергия.
Екологични са. И има шанс делфините да ги харесат.
Отивам на работа.
Проучване на възобновяемата енергия
и порция "Пиратски пържени картофи" в закусвалнята.
Нали ми били много шапките.
Не, Зъбльо.
Това трябва да стои така часове наред, за да запиша данни.
Нали няма да бърникаш, докато ме няма? Като се върна, ще гледаме лодки. Чао.
Не!
Чичо ти би се гордял.
Племенникът му и приятелите му са намерили Изгубените фрагъли.
Оцеляват тук от много време.
Може би ще знаят как да съживим градината на горгите.
Дано се сближим с тях. Те са толкова различни.
Здрасти! Аз съм Беж Подскок. Ела да бягаме и подскачаме.
Да!
Аз съм Шавливко. Фрагъли, играе ли ви се? Да пеем или да бъбрим и да се смеем?
Да бъбрим и да се смеем.
След дълго пътуване?
Е супено време.
Ясно, май не сме толкова различни.
Приятно ми е да се запознаем. Аз съм Шпонка, дузър съм.
Стига шеги, дузърите отдавна са изчезнали. - Но аз съм дузър, още ни има.
Добре, да засупим.
Обичам го този.
Да ви покажа фермата с продукцията?
Имате подземна ферма? Да, искам да видя това.
Ти си.
Друже, с право ми напомняш как чичо ми Мат е открил репичките.
Това преобърна всичко.
Аз си нямам близнак фрагъл.
Е, имам си теб, Ланфорд. С теб сме неповторими.
Люш-фър, люш-фър, люш-фър-р-р.
Тази прашна буря е много лоша.
Не разбирам, синко.
Послушахме предците си, без да се усъмним и да осъвременим методите им.
С "Горгамакс"-а отгледахме повече плодове,
отколкото можем да изядем. - Да.
И изхвърлихме сума ти плод. Какво се обърка?
Уж следвахме инструкциите. - Дословно.
Например ето тук. "Трета глава. Какво не се прави". Леле!
"Какво не се прави"?
Татко!
Горгите преди нас са искали да се поучим от грешките им,
но не го направихме и историята се повтаря.
Ех, пусто! Да беше тук майка ти,
вместо да се шляе без мен.
Казах им да не чистят с греблото, но послушаха ли ме?
Не. Като всеки път.
Повървях и така попаднах тук.
Божке ле, само дърдоря. Не знам как се казваш.
Момент, кукло. Да не ги лишавам от удоволствието.
Закъсняваме.
Имаш честта да видиш...
Всезнаещата...
Всевиждащата...
Госпожа Сметска!
Викай ми Марджъри.
Простете, че закъсняхме, гигантеси. - Отплеснахме се да душим.
Възхищавам ти се, Марджъри.
И защо? "Защото съм всезнаеща купчина смет, свързана с всичко наоколо"?
Не, защото тези плъхове те уважават.
У дома не ме уважават. Чувствам се безсилна.
Е, чуй ме внимателно, защото съм извор на истината.
Ти си кралица,
потомка на велики кралици на горгите.
Леле-мале.
Става интересно. - Да, заникъде не бързам.
После си спомнихме за онзи Гобо.
Племенник на първия фрагъл, открил репичките.
Едва ли знаеш какво е репичка. Мяза...
На ето това. Точно на това.
Да, това е репичка.
Отдавна не сме имали, не и като предците ни.
Но Мат е открил репичките.
Не, няма как да откриеш нещо, което вече си е там, нали?
Значи историята ни е грешна?
Чичо Мат не е открил репичките.
Но тази мисъл крепи Гобо.
Той не бива да узнава истината. - Уембли.
Ето те, друже. Фермата е удивителна, исках да ти разкажа.
Ще ме разведеш ли, без да се отделяш от мен никога повече?
Както кажеш. Да огледаме.
Идваш ли?
Ей сегичка.
Добре.
Майчице.
Зъбльо?
Да не би...
да ти беше мъчно за мен?
Да видим данните. Така се вълнувам, дори няма да се преоблека.
А и този екип е супер.
Майчице. Виж числата.
Невероятни са, не може да е истина.
Стана ли нещо в басейна, докато ме нямаше? - Не.
Тогава това означава, че съм конструирала най-стабилната
и ефикасна вятърна турбина на всички времена.
Трябва веднага да докладвам.
Дайте ми председателя на научния отдел. Имам числата.
Какво? Сгрешени са и ме изпращате в затвор за учени?
Зъбльо, мислех, че данните са верни.
Да можеше някой да ми каже истината.
Имаме всичко необходимо.
Светлина, вода. Напояващи капки. - Яко.
Имаме гъби, мъби, шъби.
Какво? - Гулия.
Като ги смесиш, става гутин.
Не се яде. - Да.
Обаче системата ви е супер.
Търсим как да лекуваме почвата и да отглеждаме репи...
Той какво слага на посевите? Я да си дойдем на думата.
Това е компост.
Като се разложи, отделя вкусни вещества в почвата.
Компост, а? Ще помогне ли да отглеждаме репи...
Спонтанна музикална пауза!
Той не ме слуша.
Само една кралица може да му отпуши инатливите уши.
И какво си ти?
Кралица?
Това въпрос ли е, или факт?
Започва се.
Кралица съм.
Кралицата трябва да управлява в хармония със Земята, с достойнство и мъдрост.
Това е ключът към успеха.
Използвай го.
Чуй словата ми мъдри,
тази корона заслужаваш.
Не се променяй, остани си царска особа.
На сърцето си не изневерявай.
Казваш, че ако повярвам,
ще ме наричат Ваше височество.
Може би от мен зависи,
но не знам какво да правя.
Чуй! Кралица бъди.
Вярвай си и с мъдрост, сила и любов води.
Гласът ти да се чуе, не мълчи.
Кралица бъди.
Покажи на света каква кралица си ти.
Съмненията зарежи, кралица бъди.
Не знаех, че Марджъри ще й изнесе лекция. - Най-сетне вдявам какво казва.
Мъдрите ти думи достигат до ума ми.
Ще слушам силата в мен.
Вече вярваш, то е видно,
кралска особа ще стане от теб.
Промяната започва от мен, ясно ми е като бял ден.
Кралица съм аз. - Кралица бъди.
Вярвай си и с мъдрост, сила и любов води.
Гласът ти да се чуе, не мълчи.
Кралица бъди.
Покажи на света каква кралица си ти.
Съмненията зарежи.
Кралица бъди.
Прибирам се и ще им кажа, че започва ерата на кралицата!
Радваме се за теб. - Ти грееш!
Много важно, че нямам близнак сред Изгубените фрагъли.
Чувствам се дзен.
Сам-самичка съм!
Поне вярват, че съществуваш.
Привет, неназовано създание.
Благодарим ви за помощта.
Чувствахме се изгубени след бурята, докато не ви намерихме.
Прашна буря ли? Какво съвпадение.
Предците ни са избягали от прашна буря. Загубихме всичко от горе.
Дори любимата ни храна.
Отивам.
Направихме тази статуя за спомен. Червеното чудо на забравена епоха.
Най-голямото откритие на света. Репи...
Репичката?
Малката служеше за модел на голямата.
Ако предците ви са имали репички,
то чичо ми Мат не ги е открил?
Съжалявам, Гобо, не биваше да научаваш.
Не се сърдя, че допусна да разбера. Но да ми беше казал от самото начало.
Как ще се поучим от миналото, ако не знаем истината?
Каква е цялата история?
Преди много години репичките били в изобилие.
Докато старите горги не започнали да ръсят химикал в градината си.
Той изгорил земята и предизвикал прашна буря.
Днешните горги направиха същото!
Историята се повтаря, ако не се поучиш.
Давай нататък.
Затова предците ни се скрили дълбоко под земята.
Но преди това оставили компост
и засадили последните си семена от репички.
Животът им тук бил напълно автономен и никога повече не стъпили навън.
Мислехме, че семената не са покълнали. - Но не е така, хванали са се.
Репичките, които чичото на Гобо открил, били засадените от предците ни семена.
Което значи...
Че компостът е облагородил изтощената почва.
Което значи... - Че може пак да стане.
Не съм сготвил последната си репичкова супа.
И други ползи.
Вече знаем цялата история и ще оправим градината.
История една, случила се преди много лета,
се разказва надлъж и нашир.
Сърцето ми не вярва, ще питам безспир.
Вярно ли е туй, което казват? Вярно ли е?
Има ли наистина вълшебство, непознато на нас?
Вярно ли е, че има сили, които извират от нас?
Че има чудеса, ненадминати от нищо на света.
Вярно ли е туй, което казват? Вярно ли е?
Не защото ми казаха.
Не защото историята е стара. Трябва сам да разбереш.
Да усетиш, че расте.
Очите не ме лъжат. Чудото се случва пред мен.
Сега знам защо. - Вярно ли е?
Че мнителните били тесногръди и наивни?
Че според злите езици надеждата я няма?
Въображаема! - За изнуреното сърце тя е всичко.
Вярно ли е туй, което казват? Вярно ли е?
Като скитам с тягостно сърце,
до един се надяваме вълшебство да се случи.
Чакането спира още сега, има добра новина.
Вярно е. Да, вярно е, вярно е.
Не защото ми казаха.
Не защото историята е стара. Трябва сам да разбереш.
Да усетиш, че расте.
Очите не ме лъжат. Чудото се случва пред мен.
Сега знам защо.
Вярно ли е?
Да!
Само да кажа, че на почвата ще й трябват години да се излекува.
Може да почерпим от стария опит
и да внедрим новите технологии.
Може да ускорим образуването на компост чрез оран, затопляне и аерация.
И да го задвижим с възобновяемата вятърна енергия, която искам да създам.
Ти наистина си дузър.
Да знаеш колко си права!
Аз съм дузърката Шпонка, не го забравяй.
Благодарим, Изгубени фрагъли, добре че ви намерихме.
Сега сте Намерени фрагъли.
Намерени фрагъли, това ми хареса.
Но няма да сменим името си. Идвайте по всяко време.
Ще ти сготвя гутин. Ела. - Благодаря.
Довиждане. - Чао!
Не тъгувам, защото нямам близнак от Изгубените фрагъли.
Да си ходим, Ланфорд. Време е.
Ланфорд, да си ходим. Съжалявам.
Привет на всички. - Здрасти, Флегмина!
Медитирах с главата надолу и се отнесох. Какво изпуснах?
"Стабилността и добивът на енергия са безпрецедентни
и смятам, че направих пробив в морските ветрогенератори."
След "изпрати" може да стана една от жените, направили научен пробив.
Ето сега!
Какво става?
Зъбльо, стана ли нещо?
Изплюй камъчето.
Ясно.
Значи си счупил перките,
паднал си в басейна и оттам са тези данни?
Разочарована съм.
Но представи си да не знаех. Нямаше да е никак добре.
Знаеш ли какво казват, Зъбчо? Знанието е сила.
Дори когато е за нещо кофти.
Сега помогни да го сглобим.
Като получим реални данни, ще играем на "Марко Поло".
Мислиш, че няма да вляза в басейна?
Обичам те.
Липсва ми зеленината в градината.
Плодовете, зеленчуците. Растенията, от които кихах.
Липсва ми мама! Как винаги обикаля градината,
стои при нас и прочие.
Не знам какво да правя. - Да.
Свършиха ми кралските идеи. - Да.
Тогава аз ще ви водя.
Здрасти.
Пред вас стои...
Способната...
Милата и вглъбената...
Умната...
Кралицата на горгите! Да!
Брей!
Да започнем със системата за компостиране.
Турбината ще я задвижва.
Ще начертая плановете и започваме. - Да.
Като не знаехме цялата истина, бяхме безсилни.
Да работим за светлото репичково бъдеще.
Признавам си, гутинът някак ми допада.
Наистина? - Гадост, още усещам вкуса му.
Много си красива.
Превод на субтитрите Катина Николова