‫"הרחיקו את הצרות בריקודים
‫דאגות נועדו ליום אחר
‫תנו למוזיקה להתנגן
‫בפרוגל רוק
‫הרחיקו את הצרות בעבודה
‫ריקודים נועדו ליום אחר
‫תנו לפרוגלים לשחק..."
‫אנחנו גובו. ‫- מוקי.
‫ומבלי. ‫- בובר.
‫רד.
‫ג'וניור!
‫שלום!
‫הצנונית שלי.
‫"הרחיקו את הצרות בריקודים
‫דאגות נועדו ליום אחר
‫תנו למוזיקה להתנגן
‫בפרוגל רוק ‫בפרוגל רוק."
‫הפרוגלים: בחזרה לפרוגל רוק -
‫בפרוגל רוק.
‫מה הפסלים האלה?
‫מה המקום הזה?
‫ובכן...
‫בפרק הקודם ב"פרוגל רוק",
‫חפרנו לעומק רב ‫כדי לחפש דרך להציל את הצנונית.
‫כן.
‫אבל הגורגים גרפו עד שנוצרה סופת אבק ‫ונאלצנו להתחבא כאן למטה
‫ואחרי בכי משחרר
‫גילינו את האולם המסתורי הזה ‫שמלא בשרטוטים ובציורי מערות
‫וזה המצב שלנו כרגע.
‫תודה, ברי. בעצם התכוונתי לשאול ‫איפה אנחנו. לא מה קרה.
‫כן. ‫- כן.
‫בסדר.
‫כן.
‫מה זה היה?
‫מי שם?
‫מה נעשה?
‫לא הייתי במצב כזה מעולם.
‫אבל אני יודע מי כן היה.
‫גובו, אל מי אתה פונה תמיד ‫כדי לקבל השראה?
‫כן. אליי. אבל האם אני מסוגלת לזה כרגע?
‫לא.
‫אני מדבר על סיפור ‫מאגדה אמיתית של פרוגל רוק.
‫אתה מדבר על...
‫אתה יודע שאני מדבר...
‫על סיפור תגלית הצנונית ‫של הדוד מאט!
‫כמה עמוק צריך לחפור ‫כדי לברוח מהבחור הזה?
‫להתמקד. ‫- כן.
‫לפני זמן רב הוא מצא את עצמו
‫באזור לא מוכר, כמו המצב שלנו עכשיו.
‫רוח ההרפתקנות קראה בשמו ‫והשם הזה היה...
‫דוד מאט המטייל. טוב להיות איתכם.
‫כן.
‫רגע. שיער ארוך ושופע? ‫זה לא נשמע כמו מאט בכלל.
‫תני להיסטוריה להתפתח.
‫הוא היה במערה מסתורית, ‫בדיוק כמונו עכשיו.
‫אבל האם זה עצר בעדו? ‫לא, הוא המשיך הלאה.
‫אני אתפוס אותך.
‫הסכנה לא הפחידה את מגלה עולמות הזה.
‫לא היום, מפלצת.
‫מה? רגע.
‫והאומץ שלו השתלם לו בהחלט...
‫כי הוא גילה דבר ‫שאף פרוגל לא ראה מעולם.
‫גיליתי דבר ‫שאף פרוגל לא ראה מעולם.
‫וכך החל עידן הצנונית.
‫תגלית הצנונית של מאט שינתה הכול.
‫מבחינת מרק זו הייתה תפנית מוחלטת.
‫בואו נשאב השראה מסיפורו של דוד שלי מאט
‫ונגלה דרך
‫להחזיר את הצנוניות. ‫- כן.
‫ונוכל להתחיל בכך שנחקור את המערה הזו.
‫כן.
‫וואו. ‫- בסדר.
‫וואו. זה מציאותי כל כך שזה ממש נראה חי.
‫אתם מנסים להפחיד אותנו?
‫הכלל אומר שאם אתם מנסים להפחיד אותנו, ‫אתם צריכים להגיד לנו.
‫אנחנו סתם פרוגלים שהלכו לאיבוד.
‫כך אנחנו מכונים. הפרוגלים האבודים.
‫אתם יכולים לצאת, פרוגלים אבודים.
‫אנחנו בטוחים עכשיו.
‫ברוכים הבאים למקום שאנחנו מכנים ‫פרוגל רוק האבוד.
‫קדימה!
‫"החביאו עצמכם
‫מתחת לסלע היום
‫היפטרו מאור היום
‫מתחת לרוק..."
‫אנחנו מנהיגה. ‫- רינגלי.
‫מרקי. ‫- ריצה וקפיצה.
‫"אבודים מתחת לרוק
‫אבודים מתחת לרוק."
‫אבודים מתחת לרוק.
‫וואו, התראת שיר קליט.
‫כן, מבחינה רוחנית משהו בו מוכר.
‫היי, חבר.
‫הספקת לנבוח על מכסחת הדשא ‫או שהיא כבר ברחה?
‫מצטערת, ספרוק. ‫אסור לשחות בבריכה היום.
‫היא ממלאת את מקום האוקיינוס...
‫כדי שאוכל לבחון דגם לטורבינת רוח בים.
‫אם נמצא דרך לבנות טורבינות צפות
‫שיעמדו בתנאי מזג האוויר הקשים,
‫נוכל לייצר המון חשמל נקי.
‫זה טוב לסביבה
‫ואני סבורה שדולפינים ‫חושבים שזה נראה מגניב.
‫בסדר, אני הולכת לעבודה.
‫נכון. מחקר על אנרגייה בת-קיימא
‫ומכירת צ'יפס יו-הו-הו במזנון הפיראט.
‫יש שיאמרו שאני חובשת כובעים רבים.
‫לא, ספרוק.
‫זה חייב להישאר בדיוק כך במשך שעות ‫כדי שאוכל לחשב קריאה ממוצעת.
‫אתה מבטיח שלא תיגע בזה כשלא אהיה כאן?
‫אחזור מאוחר יותר ‫ונוכל לצפות יחד בסרטוני סירות גורר.
‫אני אוהבת אותך. ביי!
‫לא!
‫דוד שלך היה גאה מאוד.
‫האחיין שלו והחבר הכי טוב של האחיין שלו ‫גילו פרוגלים אבודים.
‫הם שורדים כאן כבר המון זמן.
‫כן. ‫- אולי יהיו להם רעיונות
‫לדרכים לרפא את גינת הגורגים.
‫אני מקווה שנתחבר איתם. ‫כלומר, הם שונים מאיתנו מאוד.
‫היי!
‫אני ריצה וקפיצה. בואי נלך לרוץ ולקפוץ ‫מהר מאוד איפשהו.
‫כן!
‫ואני ריגלי. אתם רוצים לשחק?
‫או שאולי נשיר? ‫או שאולי נפטפט או נחייך?
‫נפטפט ונחייך. ‫- כן.
‫בחייכם, אחרי יום ארוך בדרכים?
‫ברור שזה הזמן למרק.
‫בסדר, אולי הם לא שונים מאוד.
‫נעים מאוד לכולכם. ‫אני קוטרפין. קוטרפין דוזר.
‫תפסיקי להתלוצץ. הדוזרים נכחדו מזמן.
‫אבל אני דוזרית. אנחנו עדיין קיימים.
‫בסדר. זה הזמן למרק.
‫אני מת על הבחור הזה.
‫מישהו מכם רוצה לראות את החווה ‫שבה אנחנו מגדלים את המרכיבים שלנו?
‫רגע, יש לכם חווה תת-קרקעית?
‫כן, אני רוצה לראות אותה.
‫תפוסה.
‫אוי, חבר, צדקת בהחלט כשהזכרת לי ‫את האופן שבו דוד שלי מאט גילה את הצנוניות.
‫זה שינה הכול.
‫כן.
‫אין פרוגל אבוד שדומה לי.
‫טוב, לפחות יש לי אותך, לנפורד.
‫נהיה יחידים במיננו יחד.
‫מתגלגל. מתגלגל. מתגלגל. ‫מתגלגל. מתגלגל. מתגלגל.
‫סופת האבק הזו עדיין חמורה מאוד.
‫אני לא מבין, בן.
‫שמענו בקול אבותינו הגורגים ‫בלי לפקפק בהם
‫ובלי לשנות את השיטות שלהם. ‫- כן.
‫השתמשנו בגורג-א-מקס ‫כדי לגדל תותים גדולים ורבים יותר
‫משיכולנו לאכול. ‫- בהחלט.
‫והיה לנו המון עודף.
‫במה טעינו?
‫חשבתי שפעלנו לפי ההוראות. ‫- מילה במילה.
‫כמו זה למשל. ‫- כן.
‫"פרק שלוש. מה לא לעשות..." ‫אוי, בחיי.
‫"מה לא לעשות"?
‫אבא!
‫אוי, הגורגים מהעבר ‫רצו שנלמד מהטעויות שלהם...
‫אבל לא עשינו זאת, ‫ועכשיו ההיסטוריה חוזרת על עצמה.
‫אוי, בחיי.
‫חבל שאימא שלך לא כאן
‫ולא באיזו הליכה ספונטנית ‫שאינה קשורה אליי בכלל.
‫אמרתי להם לא לגרף בגינה, ‫אבל האם הקשיבו לי?
‫האם הם מקשיבים לי בכלל? לא.
‫אז יצאתי לטיול הליכה ועכשיו אני כאן.
‫בשם עוגות השום, אני לא מצליחה להפסיק ‫לפטפט. אני אפילו לא יודעת את שמך.
‫רק רגע, בובה. ‫אני לא רוצה לגזול מהם את העונג.
‫אנחנו מאחרים.
‫את נמצאת בנוכחותה של...
‫הכל-יודעת...
‫הכל-רואה...
‫ערמת האשפה. ניה!
‫את יכולה לקרוא לי מרג'ורי.
‫סליחה שאיחרנו, גבירות ענקיות.
‫רחרחנו דברים ולא שמנו לב מה השעה. ‫- כן.
‫אני מתרשמת ממך מאוד, מרג'ורי.
‫למה? כי אני ערמת אשפה ‫כל-יודעת שמחוברת לכל הדברים?
‫לא. כי העכברושים האלה ‫מפגינים המון כבוד כלפייך.
‫אני לא זוכה לזה בבית אף פעם.
‫זה גורם לי להרגיש חסרת אונים.
‫הקשיבי היטב, כי אני שליחת אמת.
‫את מלכה,
‫צאצאית של מלכות הגורגים הגדולות מהעבר.
‫בחיי.
‫זה יהיה טוב. ‫- כן, אני לא הולך לשום מקום.
‫אז כן, ואז נזכרנו שגובו
‫הוא האחיין של הפרוגל הראשון ‫שגילה את הצנוניות.
‫אתה בטח לא מכיר צנוניות. ‫הן נראות...
‫כך.
‫כלומר, בדיוק כך.
‫כן. זו צנונית. ‫- מה...
‫לא אכלנו אותן כבר זמן רב מאוד, ‫אבל אבותינו נהגו לאכול אותן.
‫אבל מאט גילה את הצנונית.
‫לא, אי אפשר לגלות משהו שכבר קיים. ‫אפשר?
‫אז ההיסטוריה שלנו מוטעית?
‫דוד מאט לא באמת גילה את הצנונית.
‫אבל זה נתן לגובו המון כוח.
‫אני חייב למנוע ממנו מלגלות את האמת.
‫ומבלי.
‫הנה אתה, חבר הכי טוב.
‫החווה אדירה כל כך ‫שהייתי חייב לספר לך עליה מיד.
‫יש.
‫היי, אתה יכול להראות לי את החווה
‫ולא להיעלם לי עד קץ הזמנים? ‫נשמע טוב?
‫בטח. בוא נלך לראות אותה.
‫אתה... אתה מתכוון לבוא או...
‫אני כבר מגיע.
‫בסדר.
‫בחיי.
‫ספרוקט?
‫האם...
‫התגעגעת אליי כשהייתי בעבודה?
‫בסדר, בוא נבדוק את הנתונים.
‫אני נרגשת כל כך שלא אחליף בגדים בכלל.
‫חוץ מזה, ‫אני אוהבת את התלבושת הזו בחשאי.
‫משקפיים אדירים.
‫הם טובים מדי כדי להיות אמיתיים.
‫קרה משהו לבריכה כשלא הייתי כאן?
‫לא.
‫אז זה אומר...
‫שהרגע עיצבתי את הטורבינה
‫הכי יציבה והכי יעילה ‫בתולדות הטורבינות הימיות.
‫אני חייבת ‫לדווח על כך לעמיתים שלי מיד.
‫תנו לי את נשיאת המדע. ‫יש לי את המספרים, גברתי.
‫מה? המספרים לא נכונים ‫ואת שולחת אותי לכלא המדע?
‫ספרוקט, חשבתי שהמידע שבידיי נכון.
‫לו רק מישהו היה אומר לי את האמת.
‫בחווה הזו יש בדיוק מה שאנחנו צריכים
‫ולא יותר מזה. ‫- כן.
‫יש אור, יש הידרו,
‫זה הטיף-טיף שמשקה את היבול. ‫- נחמד.
‫יש פטריות, גטריות, שטריות.
‫מה? ‫- זו פקעת.
‫כשמחברים אותן, יוצא גו-טין.
‫זה קשה מאוד לאכילה. ‫- כן.
‫אבל השיטה שלכם היא וואווי.
‫אנחנו מחפשים דרך ‫לרפא את האדמה שלנו
‫ולחזור לגדל צנו...
‫היי! מה הוא שם על היבול?
‫בואו נדבר על זה ולא על שום דבר אחר.
‫זה קומפוסט משאריות מזון.
‫הוא מתכלה ויוצר חומרים מזינים טעימים ‫שעוזרים לאדמה שלנו לשגשג.
‫קומפוסט? אתם חושבים שזה יכול לרפא ‫את האדמה ולהצמיח מחדש צנו...
‫הפסקת מוזיקה ספונטנית!
‫הוא פשוט לא מקשיב אף פעם.
‫פתיחת אוזניים עקשניות היא תפקיד למלכה.
‫ומה את?
‫מלכה?
‫זו שאלה או הצהרה?
‫הנה זה בא.
‫אני מלכה.
‫כן! מלכה שולטת בעזרת קשר לאדמה, ‫בעזרת חן ותבונה.
‫זה הרוטב הסודי שלך.
‫קחי עליו בעלות.
‫"הקשיבי למה שיש לי להגיד לך
‫חבשי אותו כמו כתר שאת ראויה לו
‫היי מי שאת, בת מלוכה והכול
‫כל עוד תישארי נאמנה ‫למה שנמצא בתוך לבך
‫אז את אומרת שאם אאמין
‫הם יקראו לי הוד מעלתך
‫אולי זה מתחיל בי
‫אבל קשה להבין מה לעשות..."
‫רק הקשיבי! ‫-"היי מלכה
‫בטחי בתחושות הבטן שלך ‫שלטי בתבונה, בכוח ובאהבה
‫תני לקולך להדהד
‫היי מלכה
‫צריך לגוון ‫להראות לעולם ממה עשויה מלכה
‫השתחררי מהספקות שלך, היי מלכה..."
‫וואו, פיילו, לא ידעתי ‫שמרג'ורי תראה לה מה זה.
‫יש לי תחושה טובה. ‫אני חושב שמה שמרג'ורי אומרת
‫מתחיל להיקלט סוף כל סוף. ‫- כן.
‫"אני חושבת שמה שאת אומרת
‫מתחיל להיקלט
‫חייבת להאזין לכוח שבתוכי
‫ואני רואה שעכשיו את מאמינה
‫את נכנסת למלכותיות שבך
‫עכשיו אני יודעת שזה מתחיל בי
‫לא קשה לראות
‫שאני מלכה ‫- היי מלכה
‫בטחי בתחושות הבטן שלך ‫שלטי בתבונה, בכוח ובאהבה
‫תני לקולך להדהד
‫היי מלכה
‫צריך לגוון
‫להראות לעולם ממה עשויה מלכה
‫השתחררי מהספקות שלך
‫היי מלכה."
‫כן! אני אלך הביתה ואגיד להם ‫שעידן המלכות הגיע!
‫אנחנו שמחים בשבילך. ניה! ‫- את קורנת!
‫כן.
‫עדיין לא מפריע לי ‫שאין לי תאום פרוגל אבוד.
‫אני זן. אני זן.
‫אני לגמרי לבד!
‫לפחות הם מאמינים שאת קיימת.
‫שלום, יצור שטרם נבחר לו שם.
‫תודה רבה שחלקתם איתנו הרבה כל כך.
‫תשמעו, אחרי סופת האבק, ‫הרגשנו אבודים מאוד עד שפגשנו אתכם.
‫סופת אבק? איזה צירוף מקרים.
‫גם אבותינו נמלטו מסופת אבק!
‫אבל איבדנו כל מה שהיה לנו למעלה.
‫אפילו את המזון האהוב עלינו.
‫תביא את זה.
‫הכנו פסל לזכרו.
‫קבלו את הפלא האדום מהעידן האבוד.
‫התגלית הגדולה ביותר של ימינו. הצנו...
‫הצנונית?
‫הקטנה הייתה הדגם שהשתמשנו בו ‫כדי להכין את הגדולה.
‫רגע, אבל אם אבותיכם אכלו צנוניות, אז...
‫דוד שלי מאט לא גילה אותן
‫אני מצטער, גובו. ‫אסור היה לי לתת לך לגלות.
‫אני לא כועס שנתת לי לגלות.
‫אני מצטער שלא אמרת לי ברגע שגילית.
‫כלומר, איך נוכל ללמוד מהעבר ‫אם לא נדע את כל הסיפור?
‫אז מה כל הסיפור? ‫- כן.
‫לפני זמן רב מאוד היו צנוניות בשפע.
‫עד שהגורגים מהעבר החלו להשתמש ‫בחומר כימי בגינה שלהם
‫ששרף את האדמה וגרם סופת אבק איומה.
‫הגורגים של ימינו ‫עשו בדיוק את אותו הדבר!
‫ההיסטוריה חוזרת על עצמה ‫כשלא לומדים את הלקח.
‫ועוד איך!
‫אז אבותינו נאלצו לרדת אל מתחת לאדמה.
‫אבל לפני שהם עזבו, ‫הם הותירו מאחור קומפוסט
‫ושתלו את זרעי הצנונית האחרונים ‫כמעשה של תקווה.
‫הם יצרו חיים בני קיימא כאן
‫ולא חזרו לארץ שלמעלה מעולם.
‫הנחנו תמיד שזרעי הצנונית לא צמחו.
‫אבל הם כן צמחו. זה עבד.
‫הצנוניות שדוד מאט של גובו מצא ‫היו בעצם תוצאה
‫של הזרעים שאבותיהם ‫של הפרוגלים האבודים שתלו.
‫כן. ‫- וזה אומר...
‫שהקומפוסט ריפא את האדמה החרוכה.
‫וזה אומר...
‫שזה יכול להצליח שוב. ‫- כן!
‫טרם הכנתי את מרק הצנונית האחרון שלי.
‫ויש גם יתרונות אחרים.
‫כשלמדנו את הסיפור כולו ‫זכינו בדרך לרפא את הגינה!
‫"יש סיפור שהחל מזמן
‫וכולם מספרים אותו בכל מקום
‫ומכיוון שלבי דואב ‫אני רוצה מאוד לדעת
‫האם מה שאומרים נכון?
‫האם זה נכון?
‫האם נכון שיש קסם שלא ידענו מעולם?
‫האם נכון שיש כוחות ‫שעשויים להיות שלנו?
‫האם נכון שיש דבר ‫שהפלא שלו יחיד ומיוחד?
‫האם מה שאומרים נכון? האם זה נכון?
‫האם זה נכון? ‫- לא כי אמרו לי
‫האם זה נכון? ‫- לא כי הסיפור עתיק
‫האם זה נכון? ‫- לא לפני שיודעים באמת
‫האם זה נכון? ‫- לא לפני שמרגישים את זה צומח
‫האם זה נכון? ‫- עכשיו אני רואה במו עיניי
‫האם זה נכון? ‫- עכשיו אני רואה את הפלא עולה
‫האם זה נכון? ‫- עכשיו אני יודעת את הסיבה
‫האם זה נכון?
‫האם נכון שהמפקפקים ‫היו צרי מוחין ותמימים?
‫האם זה נכון?
‫האם נכון שהספקנים ‫אמרו שהתקווה דמיונית?
‫דמיונית! ‫- ללב שדואב
‫זה חשוב מאוד
‫האם נכון מה שאומרים? האם זה נכון?
‫אבל אני יודע ‫כשאני משוטט עם כאב בליבי
‫המתנו וקיווינו שתחל שעת הקסם
‫ועכשיו ההמתנה תמה
‫חדשות טובות לכולנו
‫כי זה נכון
‫כן, זה נכון ‫כן, זה נכון
‫האם זה נכון? ‫- לא כי אמרו לי
‫האם זה נכון? ‫- לא כי הסיפור עתיק
‫האם זה נכון? ‫- לא לפני שיודעים באמת
‫האם זה נכון? ‫- לא לפני שמרגישים את זה צומח
‫האם זה נכון? ‫- עכשיו אני רואה במו עיניי
‫האם זה נכון? ‫- עכשיו אני רואה את הפלא עולה
‫האם זה נכון? ‫- עכשיו אני יודעת את הסיבה
‫האם זה נכון?"
‫כן!
‫אני לא רוצה להרוס את מצב הרוח ‫אבל ריפוי האדמה ארך שנים רבות.
‫אולי צריך ללמוד משיטות ישנות
‫ולשלב אותן בטכנולוגיה חדשה.
‫נוכל לזרז את תהליך הקומפוסט ‫בעזרת חריש, חימום ואוורור.
‫ונוכל להפעיל את כל העניין ‫בעזרת אנרגיית הרוח החדשה שאני מנסה להשיג.
‫את באמת דוזרית.
‫ועוד איך!
‫אני קוטרפין דוזר! אל תשכחי את זה!
‫תודה, פרוגלים אבודים. ‫אני שמח שמצאנו אתכם.
‫תראו! ‫עכשיו אתם פרוגלים שנמצאו.
‫פרוגלים שנמצאו. אני אוהבת את זה.
‫לא מספיק כדי לשנות את השם שלנו. ‫אבל זה מדליק.
‫כן. ‫- חזרו לבקר אותנו מתי שתרצו.
‫אשמור לך קצת גו-טין.
‫תודה. ‫- בוא הנה.
‫להתראות.
‫ביי!
‫לפחות אני לא צריכה להתעצב מהפרידה ‫מהפרוגל התאום שלי
‫כי אין לי כזה.
‫קדימה, לנפורד. הגיע הזמן ללכת.
‫הגיע הזמן ללכת. אני יודעת.
‫לנפורד, הגיע הזמן ללכת. ‫מצטערת, מצטערת, מצטערת.
‫היי, כולם.
‫היי סלופוקי!
‫איבדתי את עצמי כשעשיתי מדיטציה הפוכה.
‫מה פספסתי?
‫"ובזכות יציבות ופלט אנרגייה חסרי תקדים,
‫אני סבורה שהגעתי לפריצת דרך ‫בטכנולוגיית טורבינת ימית."
‫בסדר, כשאשלח את זה, ‫נתקרב בצעד אחד להיסטוריה נשית.
‫והנה זה בא!
‫מה קורה כאן?
‫ספרוקט, קרה משהו?
‫בסדר, ספר לי את כל הסיפור.
‫בסדר.
‫אז שיחקת במאוורר...
‫ואז נפלת לבריכה ‫וזו הסיבה שקיבלנו תוצאה כזו?
‫טוב, זה מאכזב.
‫אבל תאר לעצמך שלא הייתי יודעת.
‫זה היה לא מעולה.
‫ואתה יודע מה אומרים, ספרוקי.
‫ידע הוא כוח.
‫גם אם הידע הזה לא נוח לידיעה.
‫עכשיו, בוא. ‫עזור לי הגיע לתוצאה אמיתית.
‫וכשנקבל את הקריאה האמיתית ‫נוכל לשחק במרקו פולו.
‫מה?
‫חשבת שאציב בריכת ילדים בבית ‫ולא אכנס לתוכה?
‫אני אוהבת אותך.
‫אני מתגעגע לירוק שבגינה.
‫כן. ‫- לפירות, לירקות,
‫לצמחים שגרמו לי לעשות "אפצ'י!"
‫אוי, אני מתגעגע לאימא! ‫- כן.
‫לאופן שבו היא נהגה להלך בגינה...
‫כן. ‫- להיות כאן...
‫כן. ‫- וכולי.
‫אני לא יודע מה לעשות. ‫- לא.
‫נגמרו לי הרעיונות המלכותיים! ‫- כן!
‫אם כך, אני אנהיג אתכם.
‫היי.
‫אתם מביטים ב...
‫המוכשרת ביותר...
‫טובת הלב ומלאת הנשמה...
‫החדה כתער...
‫מלכת הגורגים! ניה!
‫וואו!
‫בסדר, אז אפשר להקים ‫את מערכת הקומפוסט שם.
‫ואפשר להציב את הטורבינה שם ‫כדי להפעיל אותה.
‫אכין שרטוטים ונתחיל לעבוד.
‫כן.
‫וחשבו על כך שלא היינו יכולים ‫לעשות את זה בלי לדעת את כל הסיפור.
‫כן. ‫- כן.
‫עכשיו בואו נהפוך את ההיסטוריה ‫לעתיד מזהיר ומלא צנוניות.
‫בסדר, אני אגיד את זה. ‫הגו-טין דווקא מצא חן בעיניי.
‫באמת?
‫אני עוד מרגיש את הטעם.
‫את נראית נפלא. כן. כן.
‫תרגום: אסף ראביד