Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke
Dirbk, dirbk, bėdas pamiršk
Šokiai ir dainos palauks
Tegul fragliams linksma būna
- Mes esam Gobas. - Mokė.
- Vemblis. - Būberis.
Redė!
Jaunyli!
Sveiki!
Mano ridikėlis.
Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke Čia, Fraglių Roke
Čia, Fraglių Roke.
Ką reiškia tos statulos?
Kokia čia vieta?
Na,
prieš tai Fraglių Roke
mes giliai kasėme, ieškodami būdo išsaugoti ridikėlius.
Taip.
Bet Gorgai sukėlė dulkių audrą, tad mums teko slėptis čia,
o po išlaisvinančio verkimo
mes atradome šį paslaptingą urvą su dioramomis ir piešiniais.
Ir dabar esame čia.
Ačiū, Bari. Labiau kalbėjau apie tai, kur esame, ne kas nutiko.
- Taip. - Taip.
Gerai.
Taip.
Kas čia buvo?
Kas ten?
Ką darysim?
Dar niekad nebuvau atsidūręs tokioje padėtyje.
Bet žinau, kas buvo.
Gobai, kas paprastai tave įkvepia?
Taip. Aš. Bet ar dabar galiu?
Ne.
Kalbu apie istoriją iš Fraglių Roko legendos.
Kalbi apie...
Žinai, apie ką kalbu...
Apie istoriją, kaip dėdė Metas atrado ridikėlį!
Kiek giliai dar reikia kasti, kad nuo jo pabėgtume?
- Susikaupk. - Taip.
Seniai seniai jis atsidūrė
nežinomoje teritorijoje, kaip dabar mes.
Nuotykių dvasia pašaukė jo vardą, o jo vardas buvo...
Dėdė Metas Keliauninkas. Gera būti su jumis.
Taip.
Palaukit. Ilgi banguoti plaukai? Visai neprimena Meto.
Leisk istorijai atsiskleisti.
Jis atsidūrė paslaptingame urve, kaip mes dabar.
Bet ar tai jį sustabdė? Ne. Jis ėjo į priekį.
Aš tave pričiupsiu.
Šis tyrinėtojas niekino pavojus.
Ne šiandien, žvėrie.
Ką? Palaukit.
Ir jo drąsa tikrai atsipirko,
nes jis atrado tai, ko fragliai dar nebuvo matę.
Atradau tai, ko fragliai dar nėra matę.
Prasidėjo ridikėlių era.
Meto ridikėlio atradimas viską pakeitė.
Sriubų prasme? Reikšmingas pokytis.
Pasisemkime įkvėpimo iš mano dėdės Meto istorijos
ir suraskime būdą
- susigrąžinti ridikėlius. - Taip.
Ir galime pradėti jau nuo čia, ištyrinėję šį urvą.
Taip.
Gerai.
Labai realistiška. Atrodo kaip gyvas.
Norite mus išgąsdinti?
Yra taisyklė, kad jei norit išgąsdinti, turit įspėti, ė?
Mes - pasiklydę fragliai.
Tai mus taip vadina. Dingusiais fragliais.
Pasirodykite, visi Dingusieji fragliai.
Dabar čia saugu.
Sveiki atvykę į pasaulį, kurį vadiname Dingusių Fraglių Roku.
Varom!
Pasislėpk
Šiandien po uola
Ir pradings dienos šviesa
Po uola
- Mes esam Lyderė. - Riglis.
- Sriubius. - Bėk ir Šokinėk.
Dingę po uola
Dingę po uola.
Įsimenanti daina.
Taip, joje yra kažkas dvasiškai pažįstamo.
Ei, bičiuli.
Aplojai tą žoliapjovę ar jos jau nebebuvo?
Atleisk, Sproki. Baseinas šiandien skirtas ne maudytis.
Jis atstos vandenyną,
kad galėčiau patikrinti šį vėjo turbinos ant vandens modelį.
Jei surasime būdą, kaip pastatyti plūduriuojančias turbinas,
kurios atlaikytų atšiaurų čionykštį orą,
sugeneruotume išties daug žaliosios elektros.
Jos nekenkia aplinkai
ir noriu tikėti, kad delfinams jos irgi patiks.
Gerai. Turiu eiti į darbą.
Teisingai. Tvarios energijos tyrimas
ir Jo-ho-ho bulvyčių užsakymai „Piratų užeigoje”.
Kiti sakytų, kad turiu daug vaidmenų.
Ne, Sproki.
Visa tai turi veikti daug valandų, kad gaučiau vidutinius duomenis.
Pažadi nesugadinti, kol manęs nebus?
Kai grįšiu, pažiūrėsime įrašus su laivais.
Myliu tave. Viso!
Ne!
Tavo dėdė didžiuotųsi.
Jos sūnėnas ir jo sūnėno geriausi bičiuliai atrado Dingusius fraglius.
Na, jie čia išgyveno ilgą laiką.
- Taip. - Gal jie galėtų patarti,
kaip atgaivinti Gorgų daržą?
Tikiuosi, susidraugausime su jais. Nes jie labai skiriasi nuo mūsų.
Sveika!
Aš esu Bėk ir Šokinėk. Labai greitai bėkime ir šokinėkime.
Taip!
O aš esu Riglis. Ar jūs, fragliai, mėgstate žaisti?
Ar norėtum padainuoti? Ar paplepėti ir pasišypsoti?
- Paplepėkime. - Taip.
Nagi, po tokios ilgos kelionės?
Tikrai metas sriubai.
Gerai, gal jie ir nėra tokie nepanašūs į mus.
Malonu su jumis visais susipažinti. Aš - Pleištelė. Gudragalvė Pleištelė.
Baikit juokus. Gudragalviai jau seniausiai išnyko.
Bet aš esu gudragalvė. Mes egzistuojame.
Gerai. Metas sriubai.
Kaip man jis patinka.
Ar norite apžiūrėti mūsų ūkį, kuriame viską auginame?
Pala, turite požeminį ūkį?
Taip, noriu pamatyti.
Tu gaudai.
Bičiuli, buvai teisus, primindamas, kaip mano dėdė Metas atrado ridikėlius.
Tai viską pakeitė.
Taip.
Manosios versijos tarp Dingusių fraglių nėra, a?
Bent jau tave turiu, Lanfordai.
Abu būsime vieninteliai atstovai.
Verčiamės. Verčiamės.
Ta dulkių audra tikrai siaubinga.
Nesuprantu, sūnau.
Pasikliovėme savo Gorgų protėviais, netikrinę
- ir neatnaujinę jų metodų. - Taip.
Naudojome „Gog-A-Max”, kad užaugintume didesneres ir daugeriau uogų,
- negu turbūt galėtume suvalgyti. - Tai jau tikrai.
Ir pridarėme daug atliekų.
Ką padarėme ne taip?
- Rodos, laikėmės instrukcijų. - Žodis žodin.
- Kaip parašyta. - Taip.
„Trečias skyrius. Ko nedaryti...” O, varge.
„Ko nedaryti”?
Pa!
Gorgai, kurie gyveno anksčiau norėjo, kad pasimokytume iš jų klaidų,
bet mes nepasimokėm. O dabar istorija pasikartojo.
O, varge.
Norėčiau, kad Ma būtų čia,
o ne kažkodėl sugalvojusi išeiti pasivaikščioti.
Liepiau jiems nešukuoti daržo grėbliu, bet ar jie manęs paklausė?
Ar apskritai kada klauso? Ne.
Taigi, išėjau ir atsidūriau čia.
Kad tave česnakas, nenustoju taukšti. Nė nepaklausiau tavo vardo.
Minutėlę, lėlyte. Nenoriu atimti iš jų malonumo.
Mes vėluojame. Vėluojame.
Jūs atėjote pas...
Visažinę...
Aiškiaregę...
Šiukšlių Krūvą. Taip!
Gali mane vadinti Mardžere.
Atsiprašome, kad pavėlavome, milžiniškos moterys.
- Praradome laiko nuovoką beuostinėdami. - Taip.
Žaviuosi tavimi, Mardžere.
Kodėl? Nes esu visažinė šiukšlių krūva, susijusi su viskuo?
Ne. Nes tie žiurkiukai rodo tau didžiulę pagarbą.
Aš namuose niekad to nesulaukiu.
Jaučiuosi bejėgė.
Atidžiai paklausyk, nes esu tikras tiesos šaltinis.
Tu esi karalienė,
senųjų didžiųjų Gorgų karalienių palikuonė.
O, varge.
- Bus gerai. - Taip, aš niekur neisiu.
Taigi, taip. Tuomet prisiminėme, kad Gobas
yra fraglio, kuris pirmasis atrado ridikėlius, sūnėnas.
Spėju, jūs nežinote apie ridikėlius. Jie atrodo kaip...
Šitaip.
Būtent taip.
- Taip. Tai - ridikėlis. - Ką...
Mes jų jau seniai nebeturime, bet mūsų protėviai turėjo.
Bet Metas atrado ridikėlius.
Nea, negalima atrasti to, kas jau seniai egzistuoja. Ar galima?
Tai mūsų istorija buvo klaidinga?
Dėdė Metas iš tiesų neatrado ridikėlių.
Bet tai suteikdavo Gobui tiek daug stiprybės.
Turime neleisti, kad jis tai sužinotų.
Vembli.
Mano geriausias drauge.
Tas ūkis buvo toks nuostabus, kad norėjau iškart jums papasakoti.
Jė.
Ar gali parodyti tą ūkį
ir po to dingti man iš akių? Tinka?
Žinoma. Tai eime pažiūrėti, ė?
Jūs einat ar...
Tuojau ateisiu.
Gerai.
O, varge.
Sproketai?
Ar tu
pasiilgai manęs, kol buvau darbe?
Gerai, patikrinkime duomenis.
Labai nekantrauju, nė nepersirengsiu.
Nors niekam nesakau, ši apranga man patinka.
Mano akiniai. Kokie skaičiai.
- Per geri, kad būtų tiesa. - Vaje.
Ar kažkas nutiko baseinui, kol manęs nebuvo?
Ne.
Tuomet tai reiškia,
jog ką tik sukūriau pačią stabiliausią
ir efektyviausią vėjo turbiną ant vandens.
Turiu tučtuojau apie tai pranešti savo kolegoms.
Pakvieskite Mokslo prezidentę. Aš turiu duomenis, ponia.
Ką? Duomenys neteisingi, ir mane išsiunčia į mokslo kalėjimą?
Sproketai, aš maniau, kad duomenys teisingi.
Jei tik būčiau žinojusi, kas iš tiesų nutiko.
Šiame ūkyje yra tiek, kiek mums reikia,
- ne daugiau. - Taip.
Yra šviesa, drėgmė.
- Lašai drėkina pasėlius. - Gražu.
Turime grybų, drybų, trybų.
- Ką? - Čia - šakniagumbis.
Jei juos sumaišysi, gausi nuokepą.
- Sunkoka sukramtyti. - Taip.
Bet, taip, sistema įspūdinga.
Mes ieškome būdo atgaivinti mūsų dirvožemį
ir vėl auginti ridi...
Ei! Ką jis ten barsto ant pasėlių?
Štai apie ką pakalbėkime.
Tai - maisto atliekų kompostas.
Jis suyra ir atiduoda maistingas medžiagas mūsų dirvožemiui.
Kompostas? Manai, kad jis galėtų padėti atgaivinti dirvožemį ridi...
Spontaniška muzikinė pertraukėlė!
Jis niekad neklauso.
Atkimšti negirdinčias ausis yra karalienės darbas.
O tu kas esi?
Karalienė?
Čia klausimas ar teiginys?
Dabar bus.
Aš esu karalienė.
Taip! Karalienė valdo, klausydama Žemės, su švelnumu ir išmintimi.
Tai - tavo slapta ypatybė.
Imk.
Paklausyk, ką pasakysiu
Nešiok karūną Nes tu jos verta
Būk tuo, kuo esi Karaliene tikra
Kol klausysi širdies
Nori pasakyti, kol tikėsiu
Tol mane vadins Jūsų Didenybe
Gal viskas prasideda nuo manęs
Bet pamatyt sunku, ką daryti turiu
- Paklausyk! - Karaliene būk
Patikėk savo jausmu Valdyk išmintimi, stiprybe ir gerumu
Savo balsą išlaisvink
Karaliene būk
Viskas pasikeis Visi pamatys tvirtą karalienę
Abejones į šalį nustumk
Filai, nežinojau. Mardžerė parodys jai esmę.
Turiu gerą nuojautą. Kad tai, ką sako Mardžerė,
- pagaliau ją pasieks. - Taip.
Manau, tavo žodžiai
Pagaliau pasiekė mane
Pasinaudosiu savo galia
Dabar matau, kad patikėjai
Į savo galią įsiliejai
Dabar suprantu, kad aš pati
Turiu žengti žingsnį šį
- Karalienė esu - Karaliene būk
Patikėk savo jausmu Valdyk išmintimi, stiprybe ir gerumu
Savo balsą išlaisvink
Karaliene būk
Viskas pasikeis
Visi pamatys tvirtą karalienę
Abejones į šalį nustumk
Karaliene būk
Taip! Einu namo ir pasakysiu jiems, kad atėjo Karalienių era!
- Labai to linkim. Taip! - Tu švyti!
Taip.
Nieko tokio, kad vis dar nesuradau savęs tarp Dingusių fraglių.
Esu rami. Esu rami.
Esu tokia vieniša!
Visi bent jau tiki, kad egzistuoji.
Sveika, būtybe, kuri dar neturi vardo.
Labai ačiū, kad viską aprodėte.
Žinot, po dulkių audros jautėmės tikrai pasimetę, kol nesutikome jūsų.
Dulkių audros, ė? Koks sutapimas.
Ir mūsų protėviai bėgo nuo dulkių!
Bet mes tada viską praradome.
Netgi mėgstamiausią maistą.
Atnešiu.
Netgi pastatėme jam statulą.
Štai raudonasis priminimas apie pamirštąjį amžių.
Didžiausias mūsų laikų atradimas. Ridi...
Ridikėlis?
Tas mažas buvo tik modelis, pagal kurį pagaminome didelį.
Palaukit, bet jei jūsų protėviai augino ridikėlius, vadinasi,
mano dėdė Metas jų neatrado?
Man labai gaila, Gobai. Neturėjau leisti, kad tą sužinotum.
Aš nepykstu, kad leidai sužinoti.
Gaila, kad nepasakei to iškart, kai sužinojai.
Nes kaip pasimokysime iš praeities, jei nežinosime visos istorijos?
- Tai kokia ta visa istorija? - Taip.
Seniai seniai augo daugybė ridikėlių.
Kol senieji Gorgai nepradėjo savo darže naudoti chemikalų,
kurie išdegino dirvą ir dėl to kilo baisi dulkių audra.
Šių laikų Gorgai padarė lygiai tą patį!
Istorija dažnai kartojasi, jei nepasimokoma iš klaidų.
Tai jau taip!
Taigi, mūsų protėviams teko slėptis giliai po žeme.
Bet prieš išeidami jie išbarstė kompostą
ir pasodino paskutinį ridikėlį kaip vilties ženklą.
Jie sukūrė tvarų gyvenimą čia
ir niekad nebesugrįžo į žemės paviršių.
Buvo manoma, kad ridikėlių sėklos nesudygo.
Bet jos sudygo. Jiems pavyko.
Tie ridikėliai, kuriuos atrado Gobo dėdė Metas išaugo
iš sėklų, kurias pasėjo Dingusiųjų fraglių protėviai.
- Taip. - Tai reiškia...
Kompostas pamaitino išsekusią dirvą.
Tai reiškia...
- Gali ir vėl pavykti. - Taip!
Aš dar virsiu ridikėlių sriubą.
Ir kita nauda, žinoma.
Žinodami jūsų istoriją, galėsime atgaivinti savo daržą!
Visi žino istoriją Kuri prasidėjo seniai
Jei čia gyveni, tikrai ją žinai
Ir mano ilgesio kamuojama širdis Nori žinoti
Ar tai, ką jie sako, yra tiesa?
Ar tai tiesa?
Ar tiesa, kad yra Niekam nežinoma magija?
Ar yra jėgos Kurias galime pasitelkti?
Ar tiesa, kad yra Niekam nežinomi stebuklai?
Ar tiesa, ką jie sako? Ar tiesa?
- Ar tiesa? - Ne todėl, kad man taip sakė
- Ar tiesa? - Ne todėl, kad istorija sena
- Ar tiesa? - Kol išties nežinosi
- Ar tiesa? - Kol pajausi
- Ar tiesa? - Kol akim savom nepamatysi
- Ar tiesa? - Susidomėjimas auga
- Ar tiesa? - Dabar žinau, kodėl
Ar tiesa?
Ar tiesa, kad skeptikai Buvo naivūs ir buki?
Ar tiesa?
Kai netikėjo ir sakė Kad mus palaiko tik viltis?
- Palaiko! Ūū! - Širdies ilgesys
Yra svarbus
Ar tiesa, ką jie sako? Ar tiesa?
Aa, bet žinau Kai su sopančia širdimi einu
Laukiu ir stebuklu tikiu
Bet dabar jau laukti nereikės
Nes yra gerų žinių
Nes tai tiesa
Taip, tai tiesa Taip, tai tiesa
- Ar tiesa? - Ne todėl, kad man tai sakė
- Ar tiesa? - Ne todėl, kad istorija sena
- Ar tiesa? - Kol išties nežinosi
- Ar tiesa? - Kol nepajausi
- Ar tiesa? - Dabar akim savom matau
- Ar tiesa? - Susidomėjimas auga
- Ar tiesa? - Dabar kodėl žinau
Ar tiesa?
Taip!
Nenoriu sugadinti nuotaikos, bet dirvos atstatymui prireikė daugybės metų.
Gal reikia pasimokyti iš senų metodų
ir pritaikyti juos naujoms technologijoms.
Galėtume pagreitinti kompostavimo procesą arimu, šiluma ir aeracija.
O procesą palaikytų atsinaujinanti vėjo jėga, kurią gaudžiau.
Tu tikrai esi gudragalvė.
Esi visiškai teisi, taip!
Esu gudragalvė Pleištelė. Nepamirškite šito!
Ačiū jums, Dingusieji fragliai. Džiaugiuosi, kad jus suradome.
Taigi! Dabar jus reikėtų vadinti Surastaisiais fragliais, ė?
Surastieji fragliai. Kaip gražu.
Neketiname keisti pavadinimo, bet gražu.
- Taip. - Būsite visuomet laukiami.
Jūsų visad lauks nuokepa.
- Ačiū. - Eime.
Viso gero.
Viso!
Man bent jau nereikia liūdėti, kad turiu atsisveikinti su savo fragle dvyne,
nes tokios nėra.
Eime, Lanfordai, metas.
Metas eiti. Žinau.
Lanfordai, metas eiti! Atsiprašau, atsiprašau.
Sveiki, visi.
Sveika, Lėtapėde!
Truputį užsimiršau bemedituodama žemyn galva.
Ką praleidau?
„Su tokiu beprecedenčiu stabilumu ir energijos išeiga,
tikiu, jog pasiekėme proveržį turbinų ant vandens technologijoje.”
Gerai, vos paspausiu „siųsti”, priartėsime prie moterų istorijos.
Dabar!
Kas vyksta?
Sproketai, kažkas nutiko?
Gerai. Papasakok viską.
Gerai.
Taigi, žaidei su ventiliatoriumi,
kuris įkrito į baseiną, todėl ir gavau tokius duomenis?
Labai gaila.
Bet įsivaizduok, jei būčiau nežinojusi.
Nebūtų buvę gerai.
Žinai, kaip sakoma, Sproki.
Žinojimas yra jėga.
Net kai tas žinojimas nėra patogus.
Nagi, ateik. Padėk man viską sustatyti.
Ir kai gausime tikrus duomenis, galėsime pažaisti Marką Polą.
Ką?
Manai, pastatysiu vaikų baseiną viduje ir neįlįsiu į jį?
Aš tave myliu.
Ilgiuosi tos žalumos mūsų darže.
- Taip. - Vaisių. Daržovių.
Augalų, nuo kurių dariau „apči”.
- Ilgiuosi Ma! - Taip.
Kaip ji vaikšto darže...
- Taip. - ...būna čia,
- ir taip toliau. - Taip.
- Nežinau, ką daryti. - Ne.
- Nebeturiu jokių karališkų minčių! - Taip!
Tuomet aš jums parodysiu kelią.
Sveiki.
Jūs matote...
Labai gabią...
Malonią ir dvasingą...
Ypač protingą...
Gorgų karalienę! Taip!
Nieko sau!
Taip, taigi, galime ten pradėti nuo komposto sistemos.
O ten pastatysime turbiną, kuri tieks jai elektrą.
Nubraižysiu kelis brėžinius, ir galėsime pradėti.
Taip.
Ir, tik pagalvokit, negalėtume to daryti, jei nebūtume sužinoję visos istorijos.
- Taip. - Taip.
Dabar paverskime istoriją šviesia ridikėlių pripildyta ateitimi.
Gerai, pasakysiu. Man visai patiko nuokepas.
Tikrai?
Vis dar jaučiu tą skonį.
Gražiai atrodai. Taip.
Išvertė Akvilė Katilienė