Alle kan bli med
Til Fraggelberget, kom og s
Synge høyt og le
Vi er best på det
Jobber og står i
Men noen ganger tar vi fri
Fragglene er vi
Vi er Gobo, Moki, Vembi, Bober, Vips!
Junior!
Hallo!
Reddiken min.
Alle kan bli med
Til Fraggelberget, kom og s
Synge høyt og le
Vi er best på det Vi er best på det
FRAGGLENE: TILBAKE TIL FRAGGELBERGET
Vi er best på det.
Hva er disse statuene?
Hvor er vi nå?
Vel, tidligere i Fragglene
gravde vi dypt under overflaten for å prøve å redde reddikene.
Ja.
Gorgene laget støvstorm. Vi gikk i dekning, og etter en rensende gråt
fant vi denne mystiske salen full av dioramaer og hulemalerier.
Og der er vi nå.
Takk, Bjarne. Jeg mente "hvor er vi", ikke "hva har skjedd".
- Ja. - Ja.
OK.
Ja.
Hva var det?
Hvem der?
Hva skal vi gjøre?
Jeg har aldri vært i en sånn situasjon.
Jeg vet en som har det. Gobo, hvem får du inspirasjon fra?
Ja, meg. Men har jeg det i meg her og nå?
Nei.
Jeg mener en historie fra en Fraggelberg-legende.
Snakker du om...
Du vet at jeg snakker om...
Historien om onkel Macs oppdagelse av reddikene!
Hvor dypt må man grave for å slippe unna den fyren?
- Fokuser. - Ja.
For mange år siden var han i et ukjent område, som vi er nå.
Eventyret ropte navnet hans, og navnet var...
Onkel reisende Mac. Godt å være her.
Ja.
Vent. Langt, bølgete hår? Det høres ikke ut som Mac.
La fortellingen utvikle seg.
Han var i en mystisk hule, som vi er nå.
Men stoppet det ham? Nei. Han gikk videre.
Nå tar jeg deg.
Faren var ingenting for eventyreren.
Ikke i dag, udyr.
Hva? Vent.
Og den modige handlingen lønnet seg.
Han oppdaget noe ingen fraggel hadde sett før.
Jeg har oppdaget noe ingen fraggel har sett før.
Reddikenes tidsalder hadde begynt!
- Macs oppdagelse av reddikene endret alt. - For supper? Et paradigmeskifte.
Vi tar inspirasjon fra historien og finner en måte å få tilbake reddikene på.
Vi begynner med å utforske denne hulen.
Ja.
OK.
Så realistisk. Som om den er levende.
Prøver dere å skremme oss?
Regelen er at dere må si ifra hvis dere skal skremme.
Vi er fraggler på avveie.
Det er det vi heter. Fraggler på avveie.
Kom fram, Fraggler på avveie.
Det er trygt nå.
Velkommen til stedet vi kaller Fraggelbergets Villspor.
Spill opp!
Vi har gjemt oss godt
Nedi berget går det flott
Plutselig ble vi vekk
Mange år i strekk
Vi er Leder, Viggli, Suppi, Løpe Hoppe.
Vi har gjemt oss godt
Borte under et berg.
Fengende låt.
Det er noe åndelig kjent med den.
Hei, kompis. Fikk du bjeffet på gressklipperen, eller var den borte alt?
Bassenget er ikke til bading i dag.
Det skal forestille havet,
så jeg får testet modellen min av en vindturbin på havet.
Hvis vi kan bygge flytende turbiner som tåler det harde været der,
så kan vi generere mye ren kraft.
Det er bra for miljøet. Og jeg håper delfinene synes de ser kule ut.
Jeg må på jobb.
Ja. Bærekraftig energiforskning
og salg av joho-pommes frites på Pirat-restauranten.
Noen vil si at jeg har mange hatter.
Nei, Sprock.
Oppsettet må stå urørt i flere timer, så jeg får et gjennomsnittstall.
Holder du deg unna mens jeg er borte?
Vi kan se taubåt-filmer når jeg kommer hjem. Glad i deg.
Nei!
Onkelen din ville blitt så stolt.
Nevøen og nevøens bestevenner finner Fraggler på avveie.
De har klart seg her lenge.
Kanskje de har ideer for å hjelpe Gorgehagen.
Håper vi kan bli venner med dem. Vi er så ulike.
Hei!
Jeg heter Løpe Hoppe. La oss løpe og hoppe litt.
Ja!
Jeg heter Viggli. Vil dere leke?
Eller skal vi synge? Eller prate eller smile?
- Prate og smile. - Ja.
Etter en lang reisedag?
Det er på tide med suppe.
Kanskje de ikke er så ulike.
Hyggelig å hilse på dere. Jeg heter Splittpinne Doser.
Ikke tøys. Doserne er utdødd.
Men jeg er en doser. Vi er her fortsatt.
OK. Suppetid.
For en fin fyr.
Vil noen se gården der ingrediensene er fra?
Har dere en underjordisk gård? Den vil jeg se.
Har'n!
Det var bra at du minnet meg på da onkel Mac fant reddikene.
- Det snudde på alt sammen. - Ja.
Ingen fraggel på avveie som er mitt motstykke. Godt å ha deg, Ludolf.
Vi kan være enestående sammen.
Rulle. Rulle. Rulle. Rulle. Rulle. Rulle.
Den støvstormen er fortsatt skikkelig ille.
Jeg skjønner det ikke.
Vi hørte på gamlegorgene uten å tvile
- eller modernisere. - Ja.
Vi brukte Gorgamax for å få flere og større bær
- enn vi kunne spise. - Jepp.
Og vi fikk bare søppel.
Hva gjorde vi feil?
- Jeg trodde vi fulgte veiledningen. - Ord for ord. Som her.
"Kapittel tre. Hva man ikke må gjøre." Å, nei.
"Hva man ikke må gjøre"?
Pappa!
De gamle gorgene ville at vi skulle lære av deres feil,
men det gjorde vi ikke. Og historien gjentar seg.
Uff da. Nå skulle mamma vært her,
og ikke på en spontan tur som ikke var min skyld.
Jeg sa at de ikke skulle rake, men hørte de på meg?
Hører de noen gang? Nei.
Så jeg gikk en tur, og her er jeg.
Huff da, jeg prater i vei. Jeg vet ikke hva du heter.
Et øyeblikk. Jeg vil ikke ta fra dem gleden.
Sent ute!
Du er i nærvær av...
Den allvitende...
Allseende...
Skraphaugen!
- Bare kall meg Mathilda. - Beklager forsinkelsen, kjempedamer.
- Glemte tiden da vi snuste rundt. - Ja.
Jeg beundrer deg, Mathilda.
Fordi jeg er en allvitende søppelhaug knyttet til alt som fins?
Nei. Fordi de rottefyrene viser deg respekt.
Sånn har jeg det ikke hjemme. Så jeg føler meg maktesløs.
Hør godt etter, for jeg er et sannhetens orakel.
Du er en dronning
som nedstammer fra oldtidens gorgedronninger.
Du store!
- Dette blir bra. - Jeg går ikke noe sted.
Så kom vi på at Gobo er nevøen til den fraggelen som oppdaget reddikene.
Du vet nok ikke om reddiker. De ser ut som...
Som det.
Akkurat som det.
Ja. Det er en reddik. Vi har ikke hatt dem på lenge, men forfedrene våre hadde dem.
Men Mac oppdaget reddikene.
Nei, man kan ikke oppdage noe som allerede har eksistert. Kan man?
Så historien vår var feil?
Mac oppdaget ikke reddikene likevel.
Men det har gitt Gobo så mye styrke. Jeg må skjule sannheten for ham.
Vembi.
Der er du, bestevenn.
Gården var så flott at jeg må fortelle om den.
Ja.
Kan du vise meg den?
Og holde deg innen synsvidde alltid?
Ja. Skal vi se på den?
Tenkt å bli med?
Jeg kommer rett bak deg.
OK.
Jøye meg.
Sprocket?
Har du...
...savnet meg mens jeg var på jobb?
Vi sjekker dataene. Jeg er så spent at jeg ikke gidder å skifte.
Og jeg liker drakten.
I all verden. Se på tallene.
Dette er for godt til å være sant. Skjedde det noe med bassenget mens jeg var ute?
Nei.
Det betyr at...
Jeg har designet den mest stabile og effektive havturbinen som er laget.
Jeg må si det til kollegene mine.
Gi meg forskningslederen. Jeg har tallene.
Hva? Er tallene feil, og jeg blir satt i forskningsfengsel?
Sprocket, jeg trodde jeg hadde riktige data.
Om bare noen hadde fortalt meg sannheten.
Gården har alt vi trenger og ikke noe mer.
Vi har lys og vanntilførsel.
- Drypp-drypperen vanner. - Kult.
Vi har snopesopp, knopesopp og ropesopp.
- Hva? - Det er en knoke.
Bland alt, så får vi guffeluff.
- Det var vrient å få ned. - Ja.
Men systemet er supert.
Vi prøver å få plantejorda vår bra igjen for å dyrke reddi...
Hva er det han har på plantene? La oss snakke om bare det.
Kompostert matavfall.
Det brytes ned og gir jorda næringsstoffer.
Kompost? Kan det hjelpe jorda vår og gi oss redd...
Spontan musikkpause!
Han hører aldri etter.
Å låse opp stengte ører er en jobb for en dronning.
Og hva er du?
- En dronning? - Var det et spørsmål eller en påstand?
Nå kommer det.
Jeg er en dronning.
Ja! En dronnings styre er knyttet til jord, pryd og visdom.
Det er ditt hemmelige brygg.
Bruk det.
Hør på det jeg har å si, min venn
Bær det som den kronen som du har fortjent
Bare vær deg selv Kongelig og alt
Så lenge du er sann mot deg selv
Så hvis jeg tror på det jeg vet
Så kaller de meg for majestet
Da er det opp til meg
Men jeg vet ikke hva jeg gjør nå
- Lytt godt og vel - Vær en dronning
Du må stole på deg selv Herske klokt og smart
Si det høyt og klart
Vær en dronning
Du må stå på her Vis verden hva en dronning er
Ikke vær i tvil Vær en dronning
- Jøss. Mathilda legger alt på bordet. - Det føles bra. Jeg tror det synker inn.
Jeg tror at det du sier Vil synke inn
Jeg må lytte til mitt eget sinn
Og nå ser jeg at du omsider vet
At du må tre inn i din majestet
Og jeg vet at det starter her
Med den jeg er
- Jeg er dronning - Vær en dronning
Du må stole på deg selv Herske klokt og smart
Si det høyt og klart
Vær en dronning
Du må stå på her Vis verden hva en dronning er
Ikke vær i tvil Vær en dronning
Ja! Jeg går hjem og sier at vi er i dronningens tidsalder.
- Det høres bra ut. - Du stråler.
Ja.
Greit for meg ikke å ha en fraggeltvilling på avveie.
Jeg er zen. Jeg er zen.
Jeg er helt alene!
De tror i det minste at du fins.
Hei, vesen hittil uten navn.
Takk for at dere deler så mye.
Etter støvstormen følte vi oss fortapte til vi møtte dere.
Støvstorm? For et sammentreff. Forfedrene våre flyktet fra en støvstorm.
Men vi mistet alt der oppe fra.
Selv favorittmaten vår.
Gå og hent den.
Vi laget denne statuen til minne om den. Her er det røde underet fra en glemt tid.
Den største oppdagelsen noensinne. Reddik...
Reddiken?
Den lille var modellen vi brukte til den store.
Men hvis forfedrene deres hadde reddiker,
så oppdaget ikke onkel Mac dem.
Jeg skulle ikke latt deg få vite det.
Jeg er ikke sint for å få vite det. Men du skulle sagt det med en gang.
Hvordan lærer vi av fortiden uten å vite hele historien?
- Hva er hele historien? - Ja.
For mange år siden var det overflod av reddiker.
Helt til de gamle gorgene begynte å bruke kjemikalier i hagen,
som utarmet jorda og skapte en grusom støvstorm.
Dagens gorger har gjort det samme!
Historien gjentar seg hvis vi ikke lærer.
Kloke ord.
Det tvang forfedrene våre under jorda.
Før de dro, spredte de kompost og sådde sine siste reddikfrø som et tegn på håp.
De etablerte et bærekraftig liv her, og vendte aldri tilbake til landet oppe.
Man antok at frøene ikke grodde.
Men de mislyktes ikke.
Reddikene Gobos onkel Mac fant, var etterkommere
- av frøene som forfedrene deres sådde. - Som betyr...
Komposten gjorde den døde jorda fin igjen.
- Som betyr... - Det kan funke igjen.
Jeg har ikke lagd min siste reddiksuppe.
Og andre fordeler.
Å få hele historien ga oss nøkkelen til å reparere hagen!
Det fins et gammelt sagn Et som alle kjenner her
Det gjentas støtt og stadig Både her og der
Og en som er sliten Vil ha sannheten fram
Er det sant som de sier?
Er det sant?
Er det sant at det finnes Virkelig magi?
Er det sant at det er krefter Vi kan ta del i?
Er det sant at det er noe Med undere vi ikke kunne ant?
Er det sant som de sier? Er det sant?
- Er det sant? - Ei fordi jeg hørte det
- Er det sant? - Eller det de gamle sa
Først må du sjekke det Og du må teste det
Nå kan jeg se det selv Underet viser seg
- Er det sant? - Nå vet jeg grunnen bak
Er det sant at de som tvilte Var blåøyde som fe?
Er det sant?
Er det sant at alle skeptiske Sa håp var fantasi?
- Fantasi - For en som er sliten
Må sannheten fram
Er det sant som de sier? Er det sant?
Men jeg vet her jeg rusler At dette har nå vart
Vi har ventet i spenning På magiens start
Nå er ventingen over
Og sannheten vant
For det er sant
Ja, det er sant Ja, det er sant
- Er det sant? - Ei fordi jeg hørte det
- Er det sant? - Eller det de gamle sa
Først må du sjekke det Og du må teste det
Nå kan jeg se det selv Underet viser seg
- Er det sant? - Nå vet jeg grunnen bak
Er det sant?
Ja!
Ikke for å ødelegge, men det tok lang tid å få jorda frisk.
Kanskje det gjelder å lære av gamle metoder
og blande dem med ny teknologi.
Vi kan øke farten på komposteringen med røring, varme og lufting.
Og vi kan drive hele greia med fornybar vindkraft, som jeg har prøvd ut.
Du er virkelig en doser.
Det kan du være sikker på!
Jeg er Splittpinne Doser! Og ikke glem det!
Takk, Fraggler på avveie. Bra at vi fant dere.
- Nå er dere mer som Fraggler gjenfunnet. - Det liker jeg.
Ikke nok til å skifte navn, men det er fint.
- Ja. - Kom innom når som helst.
- Da skal dere få guffeluff. - Takk.
Adjø.
Ha det.
Jeg slipper å ta farvel med en fraggeltvilling siden jeg ikke har en.
Kom, Ludolf, nå skal vi hjem. Jeg vet det.
På tide å dra, Ludolf. Beklager.
- Hei, alle sammen. - Hei, Somlepavli.
Jeg ble borte da jeg mediterte opp ned. Hva gikk jeg glipp av?
"Med den enestående stabiliteten og energiytelsen
har jeg gjort et gjennombrudd innen havturbin-teknologi."
Når jeg trykker "send", er vi ett skritt nærmere å skape kvinnehistorie.
Nå gjør jeg det.
Hva er det?
Har det skjedd noe?
Greit. Fortell alt sammen.
OK.
Så du tuklet med viften,
og den falt i bassenget, og derfor fikk jeg de tallene.
Det er skuffende. Men tenk om jeg ikke hadde visst det.
Det ville ikke vært bra. Og du vet hva de sier.
Kunnskap er makt. Selv når kunnskapen er ubehagelig.
Hjelp meg å sette det opp igjen.
Og når vi har det reelle tallet, kan vi leke Marco Polo.
Har jeg et plaskebasseng inne, må jeg prøve det.
Jeg er glad i deg.
Jeg savner alt i den grønne hagen. Frukten. Grønnsakene.
Plantene som ga meg "atsjo".
- Jeg savner mamma. - Ja.
Sånn som hun alltid gikk rundt i hagen...
- Ja. - Og var her...
- ...og så videre. - Ja.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Jeg er tom for kongelige ideer.
Da skal jeg lede an.
Hei.
Dere ser nå på...
Den svært dyktige...
Snille og gode...
Supersmarte...
Dronningen av gorgene! Nja!
Vi kan begynne med kompostsystemet der borte.
Og sette turbinen der for å drive det.
- Jeg tegner noen planer, så er vi i gang. - Ja.
Vi kunne ikke gjort dette uten å kjenne hele historien.
La oss skape en lys reddik-fylt framtid.
Jeg syntes guffeluff var godt.
- Å? - Jeg kjenner smaken fortsatt.
Så fin du er.
Tekst: Evy Hvidsten