Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke
Dirbk, dirbk, bėdas pamiršk
Šokiai ir dainos palauks
Tegul fragliams linksma būna
- Mes esam Gobas. - Mokė.
- Vemblis. - Būberis.
Redė.
Jaunyli!
Sveiki!
Mano ridikėlis.
Šok, šok, rūpesčius pamiršk
Telieka jie dienai kitai
Tegul muzika skamba linksmai
Čia, Fraglių Roke Čia, Fraglių Roke
Čia, Fraglių Roke.
O tu įgudai pagauti, Sproki.
Jei toliau treniruosiesi, galbūt tapsi profesionalu.
Ne.
Nebūsiu ta, kuri perkelia ant augintinių savo svajones.
Visur pilna šitų lankstinukų.
„Ar pasiruošę šuniškiausiam laikui?”
„Tuomet pamirškite planus ir atvykite į „Šunų dienos stovyklą.”
Kas norėtų į „Šunų dienos stovyklą”?
Įsivaizduoji save stovykloje?
Nagi.
Būti su manim smagiau nei stovykloje.
Kaip tik mąsčiau, kad šiandien galėtume išpainioti USB laidus.
Tikrai rimtai tuo užsiimti.
„Šunų dienos stovykloje” to tikrai nebus.
Tik nedaryk šunyčio žvilgsnio.
Jokių šunyčio žvilgsnių.
Gerai jau. Pasiduodu.
Pamėgink pabūti stovykloje.
Susirinkimas salėje! Susirinkimas salėje!
Didžioji salė
pagaliau išvalyta po dulkių audros.
O svarbiausia...
Taip, ačiū tau, Gobai.
Turime aptarti faktą, kad Lanfordui šis vazonėlis jau per mažas.
- Vazonėlis. - Žinau, ir man sunku patikėti.
Tikrai. Laikas tiesiog lekia.
Moke. Manau, Gobas turi galvoje ridikėlių problemą.
- Taip. - Taip, žinoma.
Vyksta daug svarbių dalykų. Pradėkime nuo jūsų reikalų. Svarbių.
Taip, su tokiu didžiuliu iššūkiu Rokas dar nebuvo susidūręs.
Bet mes turime planą.
Tiesa, Pleištele?
Pleištele?
Štai ir aš.
Atleiskite. Kai pradedu šluoti, negaliu sustoti.
Gerai.
Taigi, Dingusieji fragliai pamokė mus kompostuoti.
Mes tą ir darysime, tik greičiau,
panaudodami gudragalvių technologiją.
Taip. Gudragalviai pridės organinių medžiagų
iš šiukšlių krūvos, apie kurią pasakojote,
ir pagreitinsime kompostavimą apdirbdami žemę bei aeracijos sistema,
kurią palaikys Gorgų dydžio turbina, kurią sukūriau aš, bet pagamins fragliai.
Taip.
Taip dirva bus tinkama hidroponiniam auginimui
ridikėlių daigų, kuriuos turiu...
Ir viskas bus kaip buvę!
Puikus planas! Pleištelė! Pleištelė...
Jam tikrai patinka planai.
Taip, patinka.
Einu pakalbėti su Gorgais.
Viskas vyks jų darže, tad mums reikės jų pagalbos.
Gal Gorgai turi kažką,
- ką Lanfordas galėtų naudoti kaip... - Vazonėlį.
...kokį arbatos puodelį. Nes jiems jis mažas.
Būtent! Mums jis didelis.
Mes šiandien vienodai mąstom.
- Nagi, eikime ir mes. - Taip.
Kad jau čia esi, gal galiu pasidalinti savo našta?
- Taip, žinoma. - Puiku.
Ačiū.
Radau tą knygą, kurios prašei, Ma.
Nuostabu, mielasis.
Aš stoviu šalia, bet puiku.
Knygą? Mes jau turime knygą.
Gorgų karaliaus knygą.
Na, čia - Gorgų karalienės knyga.
Ir mes ją dabar skaitysime vietoj tavosios.
Truputėlį suklydau ir sugadinau visą daržą su savo knyga.
Tai nereiškia, kad turime jos atsisakyti.
Jaunyli, ateik, abu paliūdėsim.
- Gerai, Pa. - Leisk jam pabūti prastos nuotaikos.
Gal nubėk atnešti drungno sūrio vandens atsigerti, mielasis?
Sūrio vandens? Niam!
Taip!
Ei, Jaunyli. Jaunyli?
Pastaruoju metu mano santykiai su Jaunyliu labai keisti.
Jis turbūt nenori manęs matyti.
Sveiki, fragliai. Malonu.
Jūsų Didenybe, kaip tik norime pakalbėti su karaliene.
Taip, gal turite, kas tiktų
kaip naujas vazonėlis mano mielam sūneliui Lanfordui?
Jis tiesiog...
Pirmiausia sutvarkykime kitus reikalus.
Ačiū.
Karaliene.
Turime planą atgaivinti daržą, bet reikia jūsų pagalbos.
Ko tik paprašysit.
Tiesą sakant, kaip tik varčiau savo Karalienės knygą,
ir joje parašyta, kad yra specialus augalas, padedantis praturtinti dirvą.
Augalas.
- Taip, labai padėjote. - Taip!
Karaliene, kas tas nuostabus augalas, kurį turėtume pasodinti darže?
- Augalas. - Kur jis? Pažiūrėkime.
„Kaip užauginti tvirtesnius nosies plaukus.”
Štai. „Kaip atgaivinti daržą.”
Taigi, turime pasodinti štai ką.
Lanfordas ir yra toks augalas.
Rodos, tau nebereikia ieškoti vazonėlio, Moke.
- Augalas. - Lanfordas galės augti čia.
- Taip. - Augalas.
Reikės rimtai pagalvoti.
Augalas!
Gerai.
Metas sukonstruoti turbinos rotorių ir padaryti, kad ji suktųsi.
Instrukcijos pritaikytos gudragalvių dydžiui,
bet mano akys vienos geriausių.
Tiesiog sukalkime viską.
Pirmiausia turime tvarkingai išdėlioti dalis,
jas suskaičiuoti, nušveisti aštrius kampus,
nuvalyti, perskaičiuoti, tada sriuba...
Bet tu pamiršti svarbiausią dalį.
Kokią dainą turėtume dainuoti dirbdami?
Man reikia tik vienos dainos.
Ar nuvalei tą plaktuką?
Aš tik apsimetu.
- Tai netgi ne tikras plaktukas. - Taip.
Jie ir yra purviniausi.
Ei, visi! Naujienos!
Pasodinsime Lanfordą Gorgų darže, kad dirva atsigautų.
Nuostabu.
Taip! Noriu pasakyti... O, ne.
Neik ten, Lanfordai.
Taip. Labai smagu.
Tik viena problemėlė.
Nieko baisaus, tik nedidelis plano pakeitimas.
Nes Lanfordas to tikrai nedarys - jis visuomet bus šalia manęs.
Eime, Lanfordai.
Pakalbėsiu su Moke.
O, varge.
Rodos, tai fraglei sunku atsisveikinti.
Suprantu ją.
Kodėl?
Mes nebetęsime braškių verslo,
ir man bus be galo sunku vaikščioti be savo kepurės.
Ji tokia graži. Noriu ir toliau ją dėvėti.
Bet ką pagalvos viršininkas?
Jūs ir esat viršininkas, pone.
Ei, visi! Viršininkas neprieštarauja! Tai aš!
Braškės kepurė, braškės kepurė,
braškės kepurė.
Moke?
Tau viskas gerai?
Žinai, Lanfordas, rodos, buvo labai nusiteikęs padėti,
jis ten turės daug vietos.
Taip, dėl šito. Lanfordas nepasiruošęs tokiems dideliems pokyčiams.
Jis dar kūdikis.
Na...
- Moke. - Gobai.
Gerbiu tave ir tavo liemenę, bet to nebus.
Paieškokime kito augalo, kuris tiktų.
Sugalvojau! Eime.
Bet aš... Gerai.
Radau puikų didžiulį akmenį turbinos pagrindui.
Atnešame.
Taip.
Tobula.
Panaudosime šį augalą vietoje Lanfordo.
Problema išspręsta.
- Moke. - Taip?
Nežinau, kaip kitaip pasakyti, bet...
bet tai - Pogis kibire su žemėmis!
Tikrai? Nemanau.
Aš - Pogis!
- Sveikas, Gobai. - Labas.
Sveika, Moke!
- Vis tiek manau, kad pavyks. - Kas?
Tikrai neleisiu, kad išskirtumėte mane su Lan...
- Lanfordai? - Kas?
Gerai, su turbinos pagrindu viskas tvarkoje.
Ką gi, paskaitykime instrukcijas.
Gerai, turime dideles dalis ir... Tikrai dideles.
Kaip mes visa tai pakelsime?
Rede. Ką darai?
Tik noriu užbėgti į priekį.
Tu dar nežinai, ką kali.
Taip, bet jos ritmas puikiai tinka mano niūniavimui.
Todėl ir skalbiu vienumoje.
Norite atsigaivinti?
Vaišinkitės, draugai fragliai.
- Ačiū, Jaunyli. - Ačiū.
Visi tikrai labai norėjo sūrio vandens.
Ei, statybininkų komanda. Kaip sekasi?
- Gerai. - Puiku.
Gerai. Nes tikrai reikia paruošti tą daiktą.
Tikiuosi, vienodai mąstote.
Žinoma, vienodai.
- Apie pusę. - Apie spalvą!
Mes mąstome vienodai
Mes dirbame drauge
Mes galime bet ką padaryti Mūsų niekas nesustabdys
Kai viską suderinam Kai dirbam kaip komanda
Ko čia gaišti Kai kalti gali?
Nereikia plano Kai abejonių nėra
Nes darysime pagal mane
Ir jei greitai pabaigsime Bus dar smagiau
Visi sutinka, aš žinau
Darysime pagal mane
Čiupk kūjį ar plaktuką Ir pasidarbuok
Ir to bus gana
Spėju, tai vienas būdas.
Mes mąstome vienodai
Mes dirbame drauge
Mes galime bet ką padaryti Mūsų niekas nesustabdys
Kai viską suderinam Kai dirbam kaip komanda
Ei! Pirmiausia viską Tvarkingai išdėliokit
Darykite tvarkingai, nekvailiokit
Žingsnis po žingsnio Vienas, du, trys, suskaičiuokit
Beje, aš taip skalbiu
Su pasitikėjimu giliu
Kiti būdai tikrai nėra geri
Tad patikėkite visi manimi
Jei plano laikaisi Dirbti lengviau
Aš tą kitaip matau.
Mes mąstome vienodai
Mes dirbame drauge
Mes galime bet ką padaryti Mūsų niekas nesustabdys
Kai viską suderinam Kai dirbam kaip komanda
Noriu dainuoti ir šokti Su savo draugais
Nes tikrai nesvarbu Ar baigsim laiku
Svarbiausia, kad dirbsime drauge Juoksimės čia
Jei mums pavyks Pasidžiaugsiu
Taip gali nutikti O gal
Bus tiesiog smagu
Ridikėlių sriuba
Padainuokime drauge Melodiją šią
Gerai. Jūs tikrai ne...
Mes mąstome vienodai
Mes dirbame drauge
Mes galime bet ką padaryti Mūsų niekas nesustabdys
Kai viską suderinam Kai dirbam kaip komanda
Mes mąstome vienodai
Viską darysime pagal mane Bus tvarka
Mes galime bet ką padaryti Mūsų niekas nesustabdys
Kai viską suderinam Kai dirbam kaip komanda
Mes mąstome vienodai
Gerai. Na, rodos, susitvarkote.
Taip, nieko panašaus.
- Turėsit jiems padėti. - Gerai.
Lanfordai. Kur tu?
Atsiliepk į mano melodingą balsą.
Nesijaudink, aš suklijavau tavo vazonėlį, jis tavęs laukia.
Neabejoju, jam gerai ten, kur jis yra, Moke,
bet jau tikrai metas jį paleisti, ė?
Aš nepasiruošusi, Gobai. Aišku?
Neabejoju, Lanfordas irgi nepasiruošęs. Turbūt pasimetęs, išsigandęs...
Čia turbūt Lanfordo.
Labas, Moke.
Labas, Gobai.
Nenorėjau išnešti dirvos iš didžiosios salės.
Viso, Moke.
Viso, Gobai.
- Sveikas, Mažasis Rago. - Kas gero, bičiuli?
- Kada grįžai namo? - Atsiprašysiu.
Gal jis nuėjo ten.
Lanfordai?
O, ne! Moke!
- Man viskas gerai. - Moke, abiem rankomis.
Bet jei laikysiu Lanfordo vazonėlį abiem rankomis, nukrisiu.
Ne tą norėjau pasakyti. Vazonėlis. Paleisk Lanfordo vazonėlį.
Bet jis suduš. Tikrai jo nepaleisiu.
Ir... štai.
Sproketas - stovykloje,
o aš likau tuščiame lizde ir užsiiminėju daržininkyste.
Sveikas, augalėli.
Vadinsiu tave Sproketu, kol originalusis Sproketas grįš namo.
Kad jau prakalbome, įdomu, kaip jam sekasi „Šunų dienos stovykloje”.
Sveiki. Čia Sproketo mama.
Taip, ir vėl. Tik norėjau paklausti, ar jam viskas gerai.
Galiu bet kada jį paimti.
Jis buvo išrinktas dienos stovyklautoju?
Ir už tai gaus ledų iš sulčių?
Puikiai leidžia laiką. Supratau.
Gerai. Gerai.
Perskambinsiu po kelių minučių.
Moke, turi paleisti Lanfordo vazonėlį,
kad galėčiau tave iškelti.
Bet man liko tik jis.
Juk nekabėsi ant tos šakos amžinai.
Kodėl ne? Labai graži šaka.
Be to, man negresia joks pavojus ar kažką.
Palik mane.
Sudėtinga, Gobai.
Tikrai sudėtinga.
Įdomu, ką darytų mano dėdė Metas.
Gal paskutinis atvirlaiškis nuo mano dėdės Meto mums padės.
Gerai.
Turi įkalintą klausytoją, tad žinoma, pirmyn.
„Brangus sūnėne Gobai...”
Neseniai atsidūriau gerai pažįstamoje vietoje.
Aš pasiklydau. Neįsivaizduoju, kur esu!
Taip, štai. Krištolinis urvas.
Taip, net didieji tyrinėtojai mėgsta pažįstamas vietas.
Urvuose jaučiuosi saugiai.
O, ne, kodėl šis urvas juda?
Tikrai nesijaučiu saugiai.
Ne, sustabdykit jį. Palaukit.
Bet, sūnėne, pokyčiai yra gyvenimo dalis.
Nereikia jiems priešintis. Reikia mokėti paleisti.
Ir kai tai nutinka, atsiveria nuostabios patirtys.
Matėt? Žiūrėkit, ką atradau.
Neįtikėtinas vaizdas.
Žinai, anksčiau nemažai vaikščiojau po kalnus.
Josemičio, Andų...
„Nelengva paleisti, bet kai tą padarai,
atsiveria daug puikių patirčių.
Su meile, tavo dėdė Metas Keliauninkas.”
„P. S. Artefaktas, kurį siunčiu, yra niekis, nes aš jį paleidau.
Tai labai išlaisvina, tiesa?” Taip.
Taigi, ką manai, Moke?
Ar paleisi, kad galėtum judėti į priekį?
Turbūt galiu pamėginti.
Moke. Čiupk.
- Gerai, Moke. Laikau tave. - Gerai.
Ei.
Buvai teisus, Gobai.
Man nereikėjo to suskilusio seno vazono.
Labai džiaugiuosi.
Nes kai surasiu Lanfordą, panaudosiu savo keramikės sugebėjimus
ir nužiesiu jam naujutėlaitį vazoną.
- Ką? - Eime.
- Suraskime jį Gorgų darže. - Gorgų darže...
- Taip, pažiūrėkime, ar jis ten. Taip. - Aš tik... O, vargeli.
Turbina jau tuoj bus baigta.
Jau tuoj reikės paskutinės mentės.
Ei, draugai fragliai.
Ar reikia kur pridėti plaukuotą ranką?
Čia klausiu aš, Jaunylis Gorgas.
Tai nereiškia, kad nerimauju,
ar kad Pleištelė nerimauja, ne.
Taip. Nori padėti man sukalti?
Kai tik padėsi man dezinfekuoti šias instrukcijas.
Bet pirmiausia pasakyk, kuri melodija tau labiau patinka.
Ar...
Jie tikrai daro skirtingus dalykus.
Kalbant apie skirtingus dalykus...
Padėk man nuvalyti.
Pirmiausia duok man žemą natą...
Nieko nebus, jei neatsisakysite savo įsitikinimų
ir nepradėsite dirbti kartu.
Gerai. Tinka.
Taip. Kai dičkis taip pasakė, kaip plaktuku trenkė.
- Taip. - Man patinka. Švaru.
Ačiū. Ačiū.
Lanfordai?
Lanfordai. Girdžiu tave. Ateinu.
Lanfordai. Pažvelk į tave.
Atrodai labai laimingas.
Negaliu patikėti, kaip tu išaugai.
Jau gali pats pasirinkti.
- Didelis. - Ir jei nori likti čia
ir padėti išsaugoti daržą,
nenoriu stoti skersai kelio.
Nors tikrai noriu tavęs šalia,
pasauliui tavęs reikia.
Kai ilgesys kalnų užplūsta
Kai liūdesio trūksta
Palik savo širdį ten
Tegul ji gimsta iš naujo
Ieškoki širdies Mėlynėj dangaus
Širdis tavęs palauks
Į žemės gilumas nerk
Atrask savo širdį iš naujo, neverk
Kadais galvojau, kad galiu Skristi drauge su ereliu
Kadais maniau, kad drąsi esu
O dabar laukiu Kol mano širdis atsigaus
Giliai urve
Ieškok širdies Mėlynėj dangaus
Širdis tavęs palauks
Į žemės gilumas nerk
Atrask savo širdį iš naujo, neverk
Aplankysiu tave kasdien.
Tu grįžai.
Padarei man draugystės apyrankę?
Labai graži.
Tikrai smagiai praleidai laiką?
Aš tavęs pasiilgau.
Bet džiaugiuosi, kad išleidau tave,
ir tu patyrei naujų dalykų.
Be to, labai smagu, kad grįžai namo.
Ką? Aš... Atleisk. Pristatysiu.
Augale Sproketai, čia tikras Sproketas.
Jis nemoka gaudyti.
Pasodinome pirmąjį ridikėlio daigą.
Liko tik vienas dalykas.
Neatrodo teisinga, bet vis tiek spėsiu.
Ar tai šokis?
- Ne, pone. - Žinoma, ne.
Turiu prijungti strėlę prie rotoriaus,
kad vėjas maitintų mūsų aeravimo ir arimo sistemas.
Taip. Dabar, taip, atrodo teisinga.
Tas... Bet vis tiek galiu truputį pašokti, taip?
- Na... - Nieko nesakyk.
Nieko sau. Tos mentės, kurias drauge padarėme, atrodo puikiai.
Dabar Jaunyliui teliko užbaigti.
Neišlaikys.
Bet prijungimui reikia dviejų Gorgų,
ir jie amžinai nelaikys.
Reikia kažko, kas užtvirtintų.
Aš garsiau paniūniuosiu,
nors giliai širdyje žinau, kad tai turbūt nepadės.
Jaučiu, kaip ateina suvokimas.
Ta Gorgų karaliaus knyga tinka tik vienam dalykui.
Tau pavyko.
Štai už kokio karaliaus aš ištekėjau.
Taip.
Lanfordai, būk geras dirvai.
O tu, dirva, irgi būk gera.
Imu manyti, kad jei paleidi, gali surasti tikrai puikių dalykų.
Džiaugiuosi.
Ką gi. Puikiai visi padirbėjote.
Taigi, kai vėjas įsuks turbiną,
gudragalvių mašinos sukurs stebuklą,
ir mes po truputį atgausime daržą.
Jau greit.
Paskaičiuokime.
Taip.
- Trys... - Du, vienas!
Pusė. Dar mažiau.
Plaukas?
Kas eina po plauko? Mums reikia vėjo.
Jei turbina nesisuks,
sistema neveiks.
Mielieji,
rodos, nėra vėjo, kuris įsuktų turbiną,
tad visa dirvos gelbėjimo sistema pastatyta į pavojų.
Tiesą sakant, Bari,
visam Fraglių Rokui gresia pavojus.
Tikrai, judu?
- Ką? Mes tik paskelbėme. - Mes jų nesukūrėme.
Išvertė Akvilė Katilienė