Gond helyett táncra fel
Aggódni máskor kell
A zene kezdődjön el
Lent a Flúgosok Barlangjában
Gond helyett munkára fel
Táncolni máskor kell
Minden Flúgos játékra lel
- Íme Gobo! - Moki.
- Wembley. - Boober.
Red.
- Kicsi! - Hahó!
A retkem!
Gond helyett táncra fel
Aggódni máskor kell
A zene kezdődjön el
Lent a Flúgosok Barlangjában Lent a Flúgosok Barlangjában
Fraggle Rock: Újra zúznak
Lent a Flúgosok Barlangjában.
Még mindig nincs szél.
Hogy hozzuk mozgásba ezt a turbinát, hogy megmentsük a kertet?
Gondolkodjunk! Gondolkodjunk!
Ez az!
El kell mondanom mindenkinek.
Mérjük meg kétszer! Vágjuk le egyszer!
Nem, te hegyesszög vagy.
Igen!
Pogi!
Fújd meg a Flúgos-kürtöt!
Oké. Máris, Red.
Jaj, ne! Red, elromlott!
Fújd a másik végét!
Ha te mondod, Red.
Jó reggelt, Flúgosok barlangja!
Remek napindítás.
Igen. Gyerünk, Red!
Elfáradtunk. Egész éjjel fent voltunk, hogy beindítsuk azt a turbinát.
Nem érzem a farkam!
- Eltűnt! - Mi?
Csak elaludtad, Wembley.
Még megvan, barátom.
Azt hittem, elvesztettelek.
Ma fel kellett ébresztenem titeket, mert beugrott.
A Nap még a legsötétebb éjszaka után is felkel.
A turbina működéséhez nem kell más, mint...
Készen álltok rá?
- Igen. - Igen.
Remény!
Mi? Remény?
- Ezért ébresztettél fel minket? - Igen.
- Megyek vissza aludni. - Igen.
- Ne már! Érezzük a remény energiáját!
Ugorjunk neki az ötleteknek!
Csak a szelet kell a turbinához juttatnunk,
hogy árammal tudja ellátni Csapszeg komposztáló rendszerét.
Kinek van ötlete, hol találhatunk szelet?
- Hé! Nekem van egy! A széllökkentyűk. - Igen.
Igen. Talán még akad a Sípoló-barlangban.
A Dózerek szélszívójával begyűjthetnénk őket.
Aztán valami csővel feljuttathatnánk a kertbe.
És összekapcsolhatnánk őket újrahasznosított építőanyaggal.
Igen. Egyből a szunyókálás után.
Vagy most. Most lenne jó.
Igen! Gyűljünk össze és szállítsunk szelet!
És mentse meg a kertet, és hozza vissza a retket!
- Igen! - Igen!
Még öt perc. Még öt perc.
Szegecs, egy új tengeriturbina-tervet próbálok kitalálni
az év végi projektemhez, de semmi se jó.
Új ötlet kell.
Kösz, de már próbáltuk, és nem működött.
Mert mindig felfaltad a makettet.
Kell valami, ami úszik és rengeteg energiát termel.
De a probléma az, hogy ha túl nagyra vagy túl magasra csinálom...
Nem stabil.
Oké. Kertészkedjünk, hogy kitisztítsa a fejem?
Nézzük meg Szegecset!
A növényt.
Szegecsnövényt. Te az vagy...
Érted? Ez van, ha kedvesen nevet adsz.
Megyek átöltözni.
Szélszívó állapota: csatlakoztatott.
Az én állapotom: izgatott.
Szép volt, srácok!
Amikor azt mondom: „jú”, ti azt mondjátok: „hú”.
- Jú! - Hú!
- Igen. - Igen.
Jeges Joe-nak ami a szívén, az a száján.
Flúgos Red, te vagy az igenlés kapitánya.
Várjunk! Jól vagy, sóhajherceg?
Igen. Csak...
Nem beszéltem Kicsivel, mióta eldobta a tapsoló kezet, amit adtam.
Most nagyon rosszul érzem magam és gyászos és zabos vagyok,
de nem túl haragos. Érted?
Nekem úgy tűnik, beszélned kellene vele erről.
Hát igen, de félek.
Úgy értem, ha össze is jön Gorgék kertjében,
kudarcba fulladhat, ha Kicsi nem áll szóba velem.
Hé, mellényes és csíkos!
Jöjjön pár reményteli „mi lenne, ha”?
Például, mi van, ha Matt bácsikádnak van valami mondanivalója erről?
Olvassuk el az egyik képeslapját!
Hallottál. Remélem, hogy a legújabb képeslapja ötletet ad neked.
Sőt, fel is fogom olvasni.
„Kedves Gobo unokaöcsém!”
Azta! Furcsa érzés.
Igen.
„Ma nagyon érdekes helyzetbe botlottam.”
Ki kapcsolta le a fényt?
Nem másutt, mint a fura szerzetek egy óriási építkezésének tetején voltam.
És a furák egy építőcsapata nagyon ostoba módon használt egy létrát.
Bolondok! A létra fel- és lemászásra való.
Ide Dózerek kellenek. Ők tudják, mit kell csinálni.
Szomorúnak éreztem magam, öcsém. A Dózerekre és mindannyiótokra gondolva
ráeszméltem, milyen régóta távol vagyok a Flúgosok barlangjától.
De még a legletörtebb állapotban is képes vagyok csodás újdonságokat felfedezni.
Ott voltak ők,
az ének-táncizók ismeretlen és fel nem fedezett társulata.
Azta! Fantasztikusak vagytok, ti furák!
Üdvözletem!
Bizonyára megérezték, hogy szívderítő dolog kell,
mert ez az ének-táncizó csoport csodálatos műsort adott elő csakis nekem.
Egy sztori járja a történelem hőséről
Elárulom, rólam van szó Nem valakiről ősrégről
És ha tudni akarod, mit tegyél
Akkor elmondom, hogy hős legyél
Ha megvan benned, ami kell
Szedd össze magad, és menj
Ha megvan, ami kell Akkor szedd össze magad, és menj
- Kettő, egy, menj, menj, menj, hé - Ó, igen!
Egyszer már mondtam Ne kelljen ismételnem
Menj, menj, menj, menj
A szívem lángol Sok jó tanácsom van neked
Menj, menj, menj, menj
A világ tele van kamu hülyékkel
Teletömik a fejed a meséjükkel
Ha megvan, ami kell...
Azt is kérték, hogy álljak be!
Én? Nekem nem menne...
Menj, menj, menj, menj, hé
És ennyi, kitáncoltam magamból a gondjaimat.
Ez az ének-táncizó csapat remek ajándékot adott nekem.
A reményt.
És eszembe jutott,
talán a lelet, amit hazaküldök a barlang fejlesztésére,
lehetne a remény szimbóluma.
- Menj! - Ha akarod valamire vinni
- A válaszaim készen állnak - A válaszaim készen állnak
Ne hallgass a világ hazugságaira Amikkel bombáznak
Ne hallgass a hazugságokra Amikkel bombáznak
Ne lógj a hülyékkel, átvágnak
Gyere, halld az aranyszabályt
Ha megvan, ami kell...
Beleszédültem ennyi reménységbe.
És a lelet, amit a barlang fejlesztésére küldök?
- Menj, menj! - Talán sokára ér oda,
de hidd el, imádni fogod!
„Szeretettel: bácsikád, Utazó Matt.”
- Azta! Ennek volt értelme. - Azta!
Úgy van, ahogy mondtad, Red. A remény.
Mi van, ha ki tudok békülni Kicsivel,
és segít, hogy a szél a turbinához jusson?
- Ja. Menj, beszélj vele! - Megyek, beszélek vele.
- Akkor indulj! - Indulok.
Na, kész a széltovábbító cső, amit a Flúgosok kértek.
Hogy néz ki, mindenségem királynője?
Tökéletes, fokhagymavirágom.
- Köszönöm, hogy megkérdezted. - Muci-muci-muci!
- Ó, atyaég! - Igen.
- Oké. Megteszem. - A csókolózó gerlicék,
- az összebújás meg az ölelgetés. - Kicsi!
- beszélhetünk? - Nem érdekel. Nem.
Oké. Talán nem hallott.
Rajta!
Sebaj!
Rendben, srácok!
- Forogjon az a turbina! - Engedd ki a széllökkentyűket!
Tisztán hallunk itt a Sípoló-barlangban.
Oké, Csapszeg! Ideje kiengedni a széllökkentyűket.
Megnyomod a gombot, és mondok valami klassz dolgot.
Vettem, uram! Nyomd meg a gombot! Három, kettő, egy!
Jöjjenek a kicsikék!
Elnézést! Szeretném újra megpróbálni.
A szélszívó működésben.
Jönnek a széllökkentyűk.
Széllökkentyűk összegyűjtve!
Széllökkentyűk a csőben!
Úton vannak a kert felé.
Itt jönnek.
Készítsétek a turbinát a forgásra,
és induljon a komposztáló rendszer, ami megmenti a kertet!
Egek, a széllökentyűknek...
nem volt erejük...
- ...hogy elérjenek a turbináig. - Jaj, ne!
És most örökre eltűntek?
Mindennek vége.
- Oké, szóval ez... - Teljes katasztrófa? Igen.
- Miért nem jön több széllökkentyű? - Nincs több.
Felhasználtuk mind. Reménytelen.
Sötétséget csak fény űzhet el.
Hasznos. Eszméletlen hasznos.
Ó, Red! Szeretnél egy kicsit lélegezni,
- hogy feldolgozd az érzéseidet... - Nem.
- Te vagy az igenlés kapitánya. - Igen.
Nos, most én vagyok a nem kapitánya,
- nem, nem, nem, nem, nem, nem... - De Red...
Sziasztok! Mi újság?
Szép kalap!
A kedvenc boltodból, a szekrényemből?
Nem haragszom. Cuki.
Hé, nézzenek oda, Szegcsoá!
Gondoltam, könnyebb, ha így hívom.
Ráadásul, nekem minden növény francia.
Te aztán megnyúltál, mi?
Mi van, a rozmaring rábeszélt?
Tudtad, hogy ilyen van?
A növények a föld alatt kommunikálnak egymással.
Információt adnak a szárazságról, - a kártevőkről, a betegségekről. Őrület.
Lehet, hogy minden más bizonytalan, de egyet tudok.
A szennyes nem mossa ki magát.
- Tessék! - Köszönöm...
Red?
- Mit csinálsz itt? - Rissz-rossz kedvem van.
- Mi... - Azt hittem, a barlangod a jó hely erre.
Szóval, mit csináljunk bánatunkban?
Főzzünk valamit? Takarítsunk?
Hát, én mosni akartam.
Szuper. Tökéletesen pocsék.
Megyek, hozok mosószappant.
Flúgos Red mosni akar?
Tudod, Red, amikor mosok, nem vagyok bánatos. Én... Mi...
Jólesik sapkában lenni. Jó sötét.
Hát... Igen.
Szóval, mit mossunk először?
Hát, én szeretek a zoknikkal kezdeni.
De mégis minek mosol zoknit?
A barlangban senki sem hord.
Tudom, de remélem, hogy egyszer majd fognak.
És ha igen, azok lesznek ám a piszkosak,
és nekem újra ki kell mosnom őket. Ez a szappanos víz körforgása.
Mi? Mi a helyzet az átokkal és a csapással?
Persze, a dolgok elromolhatnak,
de remélem, hogy nem fognak.
Még most is.
Boober!
„Rissz-rosszul” lenni jöttem ide, és te azt mondod, hogy reménykedsz?
Lelépek innen!
Ne, ne! Várj! De Red, te vagy az igenlés kapitánya.
Mindenki ezt hajtogatja.
Az voltam, de már nem vagyok az.
Mi a különbség?
Nem. Nem. Nem. Nem. Nem. Nem.
Láthatóan hatalmas a különbség.
Nem! Nem! Nem!
Nem! Mi értelme bármit is csinálni?
Rednek igaza volt. Nem!
- Nem! Hervasztó itt a hangulat. Nem! - Nem!
Nem! Vagy ez a rissz-rossz?
Nem, rossz. Nem számít. Ahogy semmi sem.
Nem! Nem!
- Pogi, mi folyik itt? - Nem!
- Semmi „szia, Red!” - Nem!
Ez baj. Mit csináljunk?
Általában nem vagyok ilyen főnökösködő,
de pontosan tudom, mit kell tennünk.
Mit kell?
Egy pillanat! Épp csinálunk valamit.
Fiúk, nem szabad alumíniumdobozt tenni a komposztládába.
Kizárólag szerves anyagokat.
- Még próbálom megérteni. - Tanulási görbe.
Még gyűjtöd a dolgokat a komposztáláshoz?
A gép rossz, akkor meg minek?
Hogy minek?
- Minek? - Minek?
Nyisd ki a füled, kis Flúgos!
Nehéz időket élünk. Mi lesz, ha nem teszünk semmit? Semmi.
És az nem járható út.
Ezért inkább csinálunk valamit!
Ki kell tartanod a reménynél akkor is, ha nem tudod, összejönnek-e a dolgok.
A remény ragadós.
De a rissz-rossz kedv is. Ezt ne feledd!
De csináltunk valamit, és nem sikerült. Minek próbáljuk újra?
Szóval vesztettetek egy körben.
- A játéknak még nincs vége. - Nincs!
A kőhoki 23. játékrészében 80 uborkával vagytok lemaradva.
- Feladjátok? Nem. - Nem.
Megmerítkeztek a hitben, és folytatjátok a játékot.
- Igen! - Igen.
Megmerítkezünk a hitben!
- Újra önmaga! Nézd a copfját! - Csini!
Igen! Köszönjük, Kupac asszony!
Igen. Köszönjük!
Ez szép volt.
El akartál menni, de visszafordultál megköszönni.
- Nagyon udvarias. Igen. - A jó neveltetés.
Gyerünk, Boober!
- Jó fiú. - Fiúk!
- Vigyük el a komposztot! - Nem lesz frissebb.
- Csapjunk a lovak közé! - Vigyük már!
Siess, Boober!
Red, hová megyünk?
- Ó, igen! - Red, mit művelsz?
Hallottad a Szemétkupacot. Megmerítkezem a hitben.
Nem! Nem!
Rajta, srácok! Mozogjunk!
Red, azt hittem, „rissz-rossz” kedved van.
Nem! Visszatért bele a remény. Belém is!
Csak én nem akartam beugrani, és kitörni a farkamat.
De... De még mindig nincs szelünk.
Hát, nem tehetünk semmit.
Talán jön még szél.
És ha igen, meg kell találnunk a módját, hogy a turbinához irányítsuk.
A Flúgos-kürt.
Ha a cső végére illesztjük,
akkor a szelet a turbina felé irányíthatja.
Remek ötlet, Red!
- Szia, Red! - Szia, Pogi!
Most ne legyél rosszkedvű! Lenne itt egy praktikus kérdés.
Hogy vigyük fel ezt a kertbe?
Száz Flúgos se tudta felemelni.
Igazad van. De ismerek valakit, aki igen.
Csak végre el kell mennem beszélni vele.
Igen!
Kicsi Gorg, beszélnünk kell!
Ne, ne! Muszáj elmondanom, különben talán sosem.
Adtam neked valamit, ami fontos volt nekem.
De eldobtad, és ez rosszulesett.
De maradjunk barátok, és segítened kell!
És hát, ennyit akartam mondani.
Gobo, nem akartalak megbántani.
Papa nem akarja, hogy barátok legyünk,
mert a Gorgok mindig így viselkedtek.
Igazad van, fiam!
De, hát, talán most nem kell így intéznünk a dolgokat.
- Mi? - Mi?
Nos, te a magad Gorgja vagy, én pedig...
büszke vagyok rád.
Tessék! Azt hiszem, ez a tiéd.
Papa!
- Flúgos! - Gobo.
Gobo?
Köszönöm, hogy ilyen jó barátja vagy a fiamnak.
- Oké, oké! - Nagyon sajnálom.
Túl szoros. Kicsit túl szoros.
Ilyen szorosan akarlak szorítani.
Mi? Ó, egek!
Hé! Akkor megteszel valamit, barátom?
Bármit, legjobb barátom.
Hát, igazából Wembley a legjobb... Tudod, mit?
Ne rontsuk el a percet!
Lássunk hozzá!
Azt hiszem, ehhez kelleni fog egy csapatruha.
Igen!
- Valami zoknis. - Klassz!
Igen!
Minden kész.
Ha nem fogunk össze, nehéz összehozni
De ha együtt próbálkozunk Mindent meg tudunk csinálni
A játszma túl nehéz úgy Ha egyedül kell küzdened
Legyenek a közös álmaink Amik hazavezetnek, mert
Egyek vagyunk, egyek vagyunk
Igen, azok
Erősek vagyunk, erősek vagyunk
És ha hiszünk
És együtt követjük az álmainkat
Meglátjuk
A reményt, mit építünk
A jövő bizonytalan
- Ezért inkább ne félj - Ezért ne is félj
Amíg mind összefogunk Előttünk az ösvény
A játszma túl nehéz úgy Ha egyedül kell küzdened
Legyenek a közös álmaink Amik hazavezetnek
Egyek vagyunk, egyek vagyunk
Egyek vagyunk, igen, azok
- Erősek vagyunk, erősek vagyunk - Erősek
- És ha hiszünk - Hiszünk
És az álmainkat követjük
- Együtt, mi mind - Az álmainkat követjük együtt mind
Meglátjuk
A reményt, mit építünk
A reményt, mit
Építünk
Igen!
Ez annyira izgalmas!
Hirtelen beugrott az ötlet.
Egyetlen alapra épített kétrotoros kialakítás.
Próbáljuk ki, Szegcsi!
Ennek nagy rajongói vagyunk!
De jó visszatérni!
És amikor rájönnek, hogy T. Matthew Flúgos vagyok,
az eszköz, amely a barlang fejlesztését szolgálja?
Ragyogó!
Szia, szőrös!
Nincs idő kedveskedésre. Vár egy belépő!
Jaj, ne! Ma rémesen fúj a szél.
Jaj, ne! Segíts!
Szegecs, működik!
Bármi is történik ezután,
- együtt szembe tudunk nézni vele. - Igen!
Van szél a csőben!
- Jaj, ne! - Ez...
Mamám!
Nézzétek, forog a turbina!
Sikerült! Kever a komposzthordó!
Nézzétek, nézzétek!
Az új egészséges talaj szétterül a kertben!
- Sikerült! - Igen, megcsináltuk!
Pogi, igazad volt, hogy végig fújtad a Flúgos-kürtöt.
Naná!
Amikor a levegő áthalad egy szűkülő bejáraton,
akkor összepréselődik, és ezért nagyobb sebességgel halad.
Szia, Red! Pogi vagyok!
Ki kapcsolta le a villanyt?
Matt bácsi, megmentetted a kertet!
- Naná, hogy meg! - Isten hozott itthon, Matt bácsi!
Igen.
- Á, ez fantasztikus! - Nézzétek, nézzétek!
- Működik! - Szép munka, Kicsi!
- Sikerült! - Igen!
Gondoljon bele, a Dózerek találékonyságával, uram!
Ó, Csapszeg, még soha nem voltam ilyen büszke.
Nos, kivéve azt, amikor feltaláltam valamit,
ami az egysínűnél is jobb.
Nulla sínje van! Ó, igen!
És a kis Lanfordom segített. A mami nagyon büszke.
Mostál te fogat?
- Hadd nézzem! Tátsd ki, tátsd ki! - Nem. Nem.
Nézd, mennyi zoknit kell kimosnom!
Hát, Szegcsi, megcsináltuk.
Az új kialakítás egyszerű, stabil, és az eredmények kiugróak.
Köszi, hogy végig bíztál bennem!
Mit ástál el oda?
Kié ez az apró hátizsák?
Hamarosan újra eláraszt minket a retek.
Igen. Megnyertük a meccset.
Hát, csak ezt a kört.
- Hasznos. Eszméletlen hasznos. - Nem, Boobernek igaza van.
A remény olyan játék, amelyet mindennap játszanunk kell.
Tehát igazából még csak most kezdjük.
Figyeljetek!
Hát, Mama! Minden jó, ha jó a vége, hm?
Az biztos.
És hát ez boldog idők kezdete is.
Miért kötsz ilyen kicsi zoknit?
Mi... Ezek nem jók rám, se Kicsire.
Olyanok, mintha egy Gorg-babának lennének.
Ó, egek!
Bátyó leszek?
- El se hiszem! - Ó, egek! Ó, egek!
Eljött az új kezdet.
Remény!
Igen!
Gond helyett táncra fel
Aggódni máskor kell
A zene kezdődjön el
Lent a Flúgosok Barlangjában
A feliratot fordította: Binder Natália