Dans bekymringene vekk Uro er for en annen dag
La musikken spille Nede i Fraggelberget
Jobb bekymringene vekk Dansing tar vi en annen dag
La fragglene leke
- Gobo. - Moki.
- Vembi. - Bober.
Vips.
- Junior! - Hallo!
Reddiken min.
Dans bekymringene vekk Uro er for en annen dag
La musikken spille Nede i Fraggelberget
Fragglene: Tilbake til Fraggelberget
Nede i Fraggelberget.
Ennå ingen vind.
Hvordan skal vi få turbinen i sving for å redde hagen?
Tenk. Tenk.
Der har vi det. Jeg må si det til alle sammen.
Mål to ganger, sag én.
Nei, ingen kan måle seg med deg.
Ja!
Pogi. Blås i fraggelhornet.
Ok. Som du vil, Vips.
Å nei! Vips, det er ødelagt!
- Blås i den andre enden. - Hvis du sier det, så, Vips.
God morgen, Fraggelberget!
- For en måte å starte dagen på. - Ja, Vips.
Vi er utmattet. Vi var oppe hele natta for å få i gang turbinen.
- Jeg kjenner ikke halen min. Den er borte. - Du har sovet på den, Vembi. Den er der.
Trodde jeg mistet deg.
Jeg måtte vekke dere fordi det slo meg.
Selv etter den mørkeste natt står solen alltid opp.
Alt vi trenger for å få i gang turbinen, er...
Er dere klare?
- Ja. - Ja.
Håp!
Hva? Håp?
- Var det det du vekket oss for? - Ja.
- Jeg sover videre. - Ja.
- La oss føle den håpefulle energien.
La oss sprette noen ideer rundt.
Vi trenger bare å få vind til turbinen
så den kan drive Splittpinnes komposteringssystem.
Hvem har en idé om hvor vi kan finne vind?
- Hei, jeg har en idé. Gufsene. - Ja.
Kanskje det fortsatt er noen i Plystrehulen.
Vi kan samle dem med dosernes gufsesuger.
Vi kan bruke et rør til å føre dem opp til hagen.
Og binde dem sammen med oppsirkulert byggemateriale.
Ja. Etter en blund.
Eller nå. Nå funker.
Ja! Vi samler og flytter litt vind.
Og redder hagen og får tilbake reddikene.
- Ja! - Ja!
Fem minutter til. Fem minutter til.
Sprocket, jeg prøver å lage et nytt havturbindesign, men alt går skeis.
Jeg trenger en ny idé.
Takk, men vi har prøvd det. Det funket ikke, for du spiste modellen.
Jeg må ha noe som kan flyte og generere masse energi.
Men problemet er at hvis den blir for stor eller høy...
...er den ikke stabil.
Hva med en hagepause for å klarne tankene? Vi hilser på Sprocket.
Planten.
Planten Sprocket. Du er hunden Sprock... Sånn går det når man tøyser med navn.
Jeg skal skifte.
Gufsesuger-status: tilkoblet.
Meg-status: spent.
Godt jobbet, alle sammen. Når jeg sier "ju", sier dere "hu".
- Ju. - Hu!
- Ja! - Ja!
Frosne Joe må si det som det er.
- Vips Fraggel, du er kapteinen av håp. - Ja.
Vent. Går det bra, sukke-fyr?
Ja, jeg bare har ikke snakket med Junior siden han kastet klappehendene.
Nå føler jeg meg lei og seig og ugrei,
og nesten som en blei. Skjønner du?
Du burde bare snakke med ham om det.
Ja, men jeg er redd. Hele planen avhenger av Gorgehagen.
Den skjærer seg hvis Junior ikke vil snakke med meg.
Hei, vest-og-striper. Hva med noen håpefulle "hva om"?
Som: "Hva om din onkel Mac har noe å si om det?" Vi leser et av kortene hans.
Du hørte meg. Jeg har håp om at hans siste postkort vil inspirere deg.
Faktisk skal jeg lese det.
"Kjære nevø Gobo..."
Dette føles rart.
Ja.
I dag snublet jeg over en meget interessant situasjon.
Hvem slo av lyset?
Av alle steder havnet jeg på en av de snåle skapningenes byggeplasser.
De snåle bygningsarbeiderne brukte en stige på en veldig snål måte.
Fehoder! Stiger går opp og ned. Dere trenger dosere. De kan dette.
Jeg ble trist, nevø. Da jeg tenkte på doserne, og så på alle dere,
innså jeg hvor lenge jeg har vært borte fra Fraggelberget.
Men selv i tunge stunder er jeg i stand til å oppdage forbløffende ting.
Der var de.
En ukjent og uoppdaget tropp av sangdansere.
Wow! Dere snålinger er fantastiske!
Hallo.
De må ha merket at jeg trengte oppmuntring,
for sangdanserne holdt en fantastisk forestilling bare for meg.
Det er en historie Om en helt som aldri går lei
Jeg får vel si at historiens helt er meg
Hvis du vil vite hva du må gjøre nå Så bare pass på å høre på
Har du det som skal til for å vokse nå Må du ta det du har og gå
Har du det som skal til Så kom deg av gårde
- To, én, gå, gå, gå, hei! - Å ja!
Jeg har sagt det før Og vil ikke si det igjen
Gå, gå, gå
Jeg har hodet fullt av gode råd, min venn
Gå, gå, gå
Det er tåper i verdenen din Som vil tvinge deg med regelen sin
- Har du det som skal til... - De ba meg om å bli med.
Jeg? Jeg kan da ikke... Her kommer jeg!
Gå, gå, gå, hei!
Og på et blunk danset jeg bort bekymringene.
Gruppen med sangdansere hadde gitt meg en stor gave.
Håp.
Det fikk meg til å tenke at det jeg sender for å forbedre Fraggelberget,
burde være noe som gir håp.
- Gå! - Vil du lykkes
- Så hør på det jeg sier deg - Så hør på det jeg sier deg
Ikke hør på løgnene verden forteller deg
Ikke heng med tåpene med et grin Hør på den gylne regelen min
- Har du det som skal til... - Alt håpet gjorde meg ør.
Og det jeg sender for å forbedre Fraggelberget?
- Gå! - Det kan ta litt tid,
men dere vil elske det.
"Kjærlig hilsen onkel reisende Mac."
- Det ga faktisk mening. - Wow.
Det er som du sa, Vips. Håp. Hva om jeg kan finne ut av det med Junior
og han hjelper oss å få vinden til turbinen?
- Ja! Gå og snakk med ham. - Jeg skal det.
- Så kom deg av gårde. - Jeg skal komme meg av gårde.
Vindflytte-røret fragglene ba om, er klart.
Hvordan ser det ut, min universets dronning?
Perfekt, min hvitløksblomst.
- Takk for at du spør. - Kysse-kysse-kysse.
- Huff a meg. - Ja.
- Ok, nå gjør jeg det. Junior. - Nusser og kysser og koser og klemmer.
- Kan vi snakke litt? - Vil ikke se det.
Han hørte meg vel ikke.
Nå gjør vi dette!
Glem det.
Ok, alle sammen.
La oss få turbinen i sving. Slipp gufsene løs.
Vi hører deg klart og tydelig i Plystrehulen.
Splittpinne, på tide å slippe løs gufsene.
Du trykker på knappen, og jeg sier noe kult.
Mottatt, sjef. Trykker på knappen om tre, to, én...
Her kommer babyene! Unnskyld, jeg vil prøve på nytt.
Gufsesuger i gang.
Her kommer gufsene.
Gufser samlet.
Gufser flyr gjennom røret nå.
De er på vei mot hagen.
Nå kommer de.
Gjør klart for at turbinen starter komposteringssystemet som vil redde hagen.
Oi, gufsene...
- ...hadde ikke nok trøkk til å nå turbinen. - Å nei.
Og nå er de borte for alltid?
Det er over.
- Ok, så det var... - ...en ren katastrofe? Ja.
- Vi kan finne flere gufser. - Det er ikke flere gufser.
- Vi brukte alle. Det er håpløst. - Ja, alt går nedenom og hjem til slutt.
Hjelpsomt. Superhjelpsomt.
Å, Vips, skal vi ta en pusteøvelse
- hvor du kan bearbeide... - Nei.
- Men du er kapteinen av håp. - Ja.
Nå er jeg kapteinen av nei.
- Nei, nei, nei. - Men Vips...
Hei, alle sammen. Hva skjer?
Fin hatt. Fant du den i yndlingsbutikken din, skapet mitt?
Jeg er ikke sur. Du er søt. Hei, se på deg, Sprockette.
Jeg tenkte det ble lettere. Dessuten er alle planter franske for meg.
Du har vokst skikkelig. Ble du oppmuntret av rosmarinen?
Visste du at det er sant? Planter har et utrolig underjordisk kontaktsystem.
De deler info om tørke, skadedyr, sykdommer. Det er fascinerende.
Alt annet er usikkert, men én ting er jeg sikker på.
- Skittentøyet vasker ikke seg selv. - Vær så god.
Vips?
- Hva gjør du her? - Jeg føler meg lei meg og nei meg.
- Hva? - Tenkte det passer i hulen din.
Hva for noe sørgelig skal vi gjøre?
Koke noe? Gjøre rent?
Jeg hadde tenkt å vaske klær.
Flott. Perfekt nedtur.
Jeg henter noen såpesteiner.
Vil Vips Fraggel vaske klær?
Vet du hva, Vips? Når jeg vasker klær, er jeg ikke sørgelig. Jeg er...
Lua føles bra. Fin og mørk.
Vel... Ja.
Hva skal vi vaske først?
Jeg liker å begynne med sokker.
Hvorfor vasker du sokker? Ingen i Berget bruker dem.
Jeg håper de vil gjøre det en dag. Og i så fall blir de enda skitnere,
og da må jeg vaske dem på nytt. Det er vaskens kretsløp.
Hva? Hva med undergang og elendighet?
Ja, ting kan alltids gå galt, men jeg håper det ikke skjer.
Selv nå.
Bober!
Jeg kom hit for å uffe og huffe meg, og så sier du at du har håp?
Jeg stikker.
Nei, nei. Vent. Vips, du er kapteinen av håp.
Alle sier stadig det. Så jeg var det, og nå er jeg ikke det.
Hva har det å si?
Nei. Nei.
Det har visst mye å si.
Nei. Nei.
Nei. Hva er poenget med å gjøre noe?
Vips hadde rett. Nei.
- Nei. Vibbene er på bunnivå her. Nei. - Nei.
Nei. Eller er det lei?
Nei, lei. Har ikke noe å si. Ingenting har noe å si.
Nei. Nei.
- Pogi, hva foregår? - Nei.
Ingen "hei, Vips"?
Dette er ille. Hva skal vi gjøre?
Jeg pleier ikke å ta føringen, men jeg vet akkurat hva vi må gjøre.
Hva skal vi gjøre?
Bare vent litt. Vi er midt oppi noe.
Gutter, dere kan ikke legge aluminiumsbokser i komposthaugen.
Kun organisk materiale.
- Prøver å finne ut av det. - Læringskurve.
Samler dere fortsatt ting til kompostering?
- Maskinen sviktet, så hva er vitsen? - Hva er vitsen?
- Hva er vitsen?
Hør godt etter, lille fraggel.
Vi er i en kritisk fase. Hva skjer hvis ingenting gjøres? Ingenting.
Og det er ikke et alternativ. Så vi gjør noe.
Du må holde fast ved håpet, selv om du er usikker på hvordan det vil gå.
Håp er smittsomt.
Men det er lei og nei også. Merk deg det.
Men vi gjorde noe, og det funket ikke. Hvorfor prøve igjen?
- Dere tapte én runde. Kampen er ikke over. - Nei!
Det er 23. omgang i berghockey og dere ligger under med 80 pikkels.
- Gir dere opp? Nei. - Nei.
Dere tar et vågesprang og kommer dere inn i kampen igjen.
- Ja! - Ja.
Et vågesprang.
- Tilbake. Se på flettene. - Stilig.
Ja! Takk, fru Haug!
Ja. Takk.
Det var fint. Du skulle gå, og så snudde du deg og takket meg.
- Veldig høflig. - Godt oppdratt.
Kom, Bober.
- Gutter, av gårde med komposten. - Den blir ikke friskere.
- Gi full gass. - Få den unna.
- Skynd deg, Bober! - Vips, hvor skal vi?
- Å ja! - Vips, hva er det du driver med?
Du hørte Skraphaugen. Jeg tar et vågesprang.
Nei. Nei.
Kom igjen, alle sammen. Nå setter vi i gang!
Vips, jeg trodde du var helt "nei".
Nei. Hun er tilbake på håp. Og det er jeg også.
Jeg ville ikke hoppe ned i dammen og brekke halen min.
Men vi har fortsatt ikke vind.
Vi kan ikke gjøre ingenting. Kanskje mer vind kommer.
I så fall må vi finne en måte å sende den til turbinen på.
Fraggelhornet.
Hvis vi setter det i enden av røret,
kan det rette vinden mot turbinen.
God idé, Vips!
- Hei, Vips! - Hei, Pogi!
Ikke for å si nei her. Bare et praktisk spørsmål.
Hvordan får vi det opp til hagen? Hundre fraggler kan ikke løfte det.
Du har rett. Men jeg vet om en som kan. Jeg må bare endelig prate med ham.
Ja!
Junior Gorg, jeg må snakke med deg.
Nei, jeg må si det nå, ellers sier jeg det kanskje aldri.
Jeg ga deg noe som var viktig for meg, men du kastet det, og det såret meg.
Men jeg vil være vennen din, og jeg trenger hjelp. Det var alt jeg ville si.
Gobo, jeg mente ikke å såre deg.
Pappa vil ikke at vi skal være venner. Det er ikke det gorger alltid har gjort.
Du har rett, sønn.
Men det er kanskje ikke slik vi trenger å gjøre det nå.
- Hva? - Hva?
Du er din egen gorg, og jeg...
Jeg er stolt av deg. Her. Jeg tror disse er dine.
Pappa.
- Fraggel. - Gobo.
Gobo? Takk for at du er sånn en god venn med sønnen min.
- Ok, ok. - Beklager så mye.
For hardt. Litt for hardt.
Jeg vil klemme deg så hardt.
Hva? Oi sann!
Kan du hjelpe oss, venn?
Hva som helst, bestevenn.
Vembi er egentlig beste... La oss ikke ødelegge dette øyeblikket.
Vi setter i gang!
- Jeg tror vi trenger en lagdrakt. - Ja!
- Noe med sokker. - Flott.
Ja!
Alt klart.
Når vi er splittet Er det vanskelig å nå til
Men når vi holder sammen Da går det, om vi vil
Spillet er vanskelig nok Når det bare er deg
La oss dele drømmene, la dem vise vei For
Vi er én Vi er én
Ja, det er vi
Vi er sterke Vi er sterke
Og hvis vi tror
Og vi følger våre drømmer med hverandre
Får vi se
Håpet vi bygger sammen
Framtiden er ubestemt
- Men du skal frykte ei - Du skal frykte ei
Så lenge vi er sammen Vil vi alle finne vei
Spillet er vanskelig nok Når det bare er deg
La oss dele drømmene, la dem vise vei
Vi er én Vi er én
Ja, det er vi
- Vi er sterke, vi er sterke - Sterke
- Og hvis vi tror - Vi tror
- Og vi følger våre drømmer med hverandre - Følger våre drømmer med hverandre
Får vi se
Håpet vi bygger sammen
Håpet vi bygger
Sammen
Ja!
Dette er så spennende. Ideen bare slo meg.
Et todelt rotordesign på én plattform.
Vi prøver den, Sprock. Vi tar fram den store vifta nå.
Godt å være tilbake.
Når de innser at jeg, T. MacModig Fraggel, er tingen som skal forbedre Fraggelberget...
Genialt!
Hallo, busten. Ingen tid til prat. Jeg må gjøre min entré.
Å nei, det blåser fælt i dag.
Å nei! Hjelp meg!
Sprocket, det funker!
Hva som enn skjer nå,
- er vi klare til å møte det sammen. - Ja.
Det er vind i røret!
- Å nei! - Er det...
Mamma!
Se, turbinen går rundt!
Det gikk! Komposttønna snurrer rundt!
Se, se!
Den nye, friske jorda spres i hagen.
- Det funket! - Vi klarte det!
Pogi, du hadde rett angående å blåse i fraggelhornet.
Klart det! Når luft går gjennom en stor åpning som blir mindre,
så øker trykket, og da øker også hastigheten.
Hei, Vips! Jeg er Pogi!
Hvem slo av lyset?
Onkel Mac, du reddet hagen.
- Selvsagt. - Velkommen hjem, onkel Mac.
Ja.
- Det er fantastisk. - Se på det.
- Det funker. - Bra, Junior.
- Vi klarte det. - Å ja.
Tenk at doser-klokskap var med på å løse dette.
Splittpinne, jeg har aldri vært stoltere.
Bortsett fra da jeg fant opp noe enda bedre enn monorailen.
Nullrailen. Å ja!
Min kjære Ludolf hjalp til. Mamma er så stolt.
- Har du pusset tennene? Få se. Gap opp. - Nei.
Se på alle sokkene jeg får vaske!
Sprock, vi klarte det.
Det nye designet var enkelt og stabilt, og resultatene var utrolige.
Takk for at du aldri ga opp håpet på meg. Hva er det du graver ned?
Hvem er dette sin lille ryggsekk?
Snart vil masse reddiker komme tilbake.
Ja. Vi vant kampen.
Bare denne runden.
- Hjelpsomt. Superhjelpsomt. - Nei, Bober har rett.
Håp er en kamp vi må spille hver dag.
Så egentlig har vi så vidt begynt.
Hei, alle sammen.
Mamma, for en lykkelig slutt.
Det er det virkelig.
Og det er også en lykkelig begynnelse.
Hvorfor strikker du så små sokker? De passer verken meg eller Junior.
Som om de er til en babygorg.
Jøye meg.
Skal jeg bli storebror?
- Jeg kan ikke tro det. - Jøye meg.
For nye begynnelser.
Håp!
Ja!
Dans bekymringene vekk Uro er for en annen dag
La musikken spille Nede i Fraggelberget
Tekst: Espen Stokka