‫בפרקים הקודמים של "לנשום לתוך הצללים"‬
‫אבינאש, רכשת חברים?‬
‫אני לא אבינאש.‬
‫אני ג'יי.‬
‫הוא סובל מ"הפרעה של ריבוי אישיויות".‬
‫הלידה של ג'יי, או ההפעלה שלו, היא תוצאה של תאונה.‬
‫מוחו נשבר ויצר את ג'יי, כדי לעזור לו להתמודד בטראומה הזאת.‬
‫הוא כמו שני אנשים שגרים באותו הבית.‬
‫אבל יש הבדל משמעותי בין שניהם.‬
‫ג'יי יודע שהוא גר בתוך אבינאש,‬
‫אבל אבינאש לא יודע דבר על ג'יי.‬
‫לכן כשג'יי משתלט עליו, לאבינאש אין שום זיכרון מכך.‬
‫עד עכשיו, שמרתי על אבינאש מפני העולם.‬
‫עכשיו אשמור עליו גם מפניך.‬
‫ראוואנה! פירושו בעל עשרה ראשים!‬
‫עשרת הראשים של ראוואנה הפכו לעשר המידות הרעות שלו.‬
‫כל מה שלמדת על ראוואנה עד כה, היה שגוי.‬
‫כל הראשים שהכאיבו לאבינאש ולי ייערפו.‬
‫כעת, אני זקוק לאבינאש.‬
‫הוא מוכשר בתמרון הרגשות והמחשבות של אחרים.‬
‫אבינאש ישתמש בכשרונו כדי לערוף את יתר ראשי ראוואנה.‬
‫העולם של אבינאש ושלי היה תמיד נפרד.‬
‫אבל עכשיו נאלצתי להיכנס לעולם שלו,‬
‫אני חייב ליצור מקום חדש, שבו אני אחליט והוא יבוא אחריי.‬
‫נעדר סיאה סבהרוול‬
‫בדרך כלל, החוטפים יוצרים קשר בתוך 48 שעות.‬
‫ואם הם לא יוצרים קשר...‬
‫אז מה? משהו לא בסדר?‬
‫- אני רוצה ללכת לאבא שלי. - סיאה.‬
‫כדי לקבל את סיאה בחזרה, אתה צריך להיות מוכן להרוג.‬
‫פריטפל מת בגלל כעסו.‬
‫ונטשה מתה בגלל תשוקתה.‬
‫מה שהרג את פאנדיט היה הפחד שלו.‬
‫זה התיק שלי.‬
‫ואני אפענח אותו.‬
‫התיק הזה זקוק לנקודת מבט חדשה.‬
‫אבינאש סבהרוול. אני מפקפק בו.‬
‫אבי, אתה בסדר?‬
‫אבינאש, ג'יי הפיצול שלך!‬
‫אבא!‬
‫לאחר שהרג ארבעה אנשים, רוצח ראוואנה, ג'יי,‬
‫נעצר על ידי המפקח כביר סוונט.‬
‫כשג'יי מרצה את עונשו בבית חולים לחולי נפש,‬
‫האם ששת הראשים הנותרים של ראוואנה בטוחים עכשיו?‬
‫או שג'יי יעזוב יום אחד את בית החולים לחולי נפש וינסה לרצוח את כולם?‬
‫בכל פעם שאני רואה אותך, אני מרגישה שאתה תעלומה בשבילי.‬
‫סי-16‬
‫אבל אעשה זאת למענך.‬
‫וכעת העונה השנייה‬
‫חלפו מעל שלוש שנים, אבל פושעים כמו ד"ר אבינאש סבהרוול‬
‫משתמשים בבריאותם הנפשית כתירוץ כדי לנצל פרצות בחוק‬
‫ולברוח מגזר דינם.‬
‫הוא רצח ארבעה אנשים. הוא צריך לרצות את עונשו בכלא.‬
‫למה מטפלים בו במקום זאת?‬
‫השותפה של הקורבן של אבינאש, נטשה גרוואל המנוחה,‬
‫דיוויאנקה צ'טורבוודי הגישה תביעה,‬
‫אך בית המשפט דחה את טענתה‬
‫וכך נקלע התיק, שדנים בו כבר שנתיים, למבוי סתום מאכזב.‬
‫רשויות בית החולים שותקות.‬
‫הרופאים שמטפלים בו שותקים.‬
‫אבל השאלה נותרת בעינה,‬
‫איך אנשים במדינה הזאת יכולים לשתוק אחרי שהם יודעים מה הוא עשה?‬
‫כאן טאריקה סורי מחדשות 24-7.‬
‫אבינאש, מחפשים אותך.‬
‫יחידה פסיכיאטרית מאובטחת‬
‫הדיווחים נראים מבטיחים, ד"ר סידהארט. כל הכבוד לשניכם.‬
‫אדוני, ד"ר סבהרוול עזר לנו לא רק בטיפול שלו עצמו,‬
‫אלא בשלושת החודשים האחרונים, באמצעות השיטות הלא פורמליות שלו,‬
‫הוא גם ייעץ לחולים אחרים.‬
‫אבינאש, טוב לדעת שאתה בסדר.‬
‫אבל אחרי מה שעשית, אתה יודע שלעולם לא תשתחרר לחופשי.‬
‫לעולם לא.‬
‫חופש הוא מושג יחסי.‬
‫לא אכפת לי אם אני כאן או בחוץ.‬
‫בהתחשב בכל המשתנים,‬
‫אני חושב, ד"ר סידהארט, שאתה בדרך הנכונה.‬
‫אם ננקוט באמצעי ביטחון, נוכל להעניק לך הקלות‬
‫ולהתחיל בנהלים כדי שתיפגש עם משפחתך.‬
‫תודה.‬
‫האם ג'יי ניסה לדבר איתך מאז שהפך לרדום?‬
‫האם הוא שאל משהו? כל דבר?‬
‫הפסקתי להגיב לו לפני זמן רב.‬
‫שנים רבות חלפו,‬
‫אבל התקשורת לא שכחה את התיק של ראוואנה עד עכשיו.‬
‫כן. כי לא הייתה סגירת מעגל.‬
‫אנחנו רק יודעים שהיו עשרה קורבנות ברשימה של ג'יי.‬
‫מי הם ששת הנותרים והיכן הם נמצאים?‬
‫אין לנו מושג בכלל.‬
‫אתם חושבים שהוא יצליח להשלים את הרשימה שלו?‬
‫איך?‬
‫האדם היחיד שיכול לעשות זאת כלוא כאן איתנו.‬
‫כל עוד הוא כלוא,‬
‫כולם ברשימה הזאת יהיו בטוחים.‬
‫לנשום אל הצללים‬
‫סיאה, תכתבי את זה צפוף יותר,‬
‫לא יישאר לך מספיק מקום. תני לי את זה, תני לי.‬
‫אני יכולה לעשות את זה.‬
‫זה לא ייכנס, סיאה. רק תני לי את זה...‬
‫אמרתי שאני יכולה! אל תיגעי בזה!‬
‫יום הולדת שמח, אב...‬
‫מצטערת.‬
‫לכל בעיה יש פתרון.‬
‫פתרנו את זה. זה היה שניים במחיר אחד. קיבלנו את הקאפקייק בחינם עם העוגה.‬
‫א' לאבינאש. את חכמה מאוד, אימא.‬
‫עכשיו תביאי את הציור שלך, קדימה.‬
‫- שלא נאחר לשעות הביקור. - כן, אימא, בוא, גופי!‬
‫- ריבה, אחזור בעוד כמה שעות. - כן? בסדר.‬
‫- תבדקי את הבצק. - טוב.‬
‫- בית המרקחת ישלח אינסולין לסיאה. - בסדר.‬
‫כבר שילמתי על זה.‬
‫- תשימי את זה במקרר. - אין בעיה.‬
‫- וגם תבדקי את הגריל. - בסדר.‬
‫יהיה כיף ממש לפגוש את אבא.‬
‫הנה, תחזיקי את זה.‬
‫- אבא יאהב את זה, נכון? - תירגעי. תחגרי.‬
‫המכון המרכזי לבריאות הנפש‬
‫היא נרגשת מאוד לראות את אבי.‬
‫ההתרגשות הדדית. היית צריכה לראות את פניו.‬
‫דרך אגב, זה הספר שדיברתי איתך עליו.‬
‫וואו! מאיפה אתה...‬
‫סוכרת לילדים‬
‫מחבר בארה"ב, קיבלתי את זה דרכו.‬
‫תודה רבה.‬
‫אבינאש, תראה מי כאן.‬
‫יום הולדת שמח!‬
‫אבא, הכנתי לך עוגה.‬
‫וואו! באמת?‬
‫התגעגעתי אליך מאוד.‬
‫יום הולדת שמח אבא‬
‫תראי את המתנה לאבא.‬
‫- אבא, הכנתי את זה עבורך. - תודה לך.‬
‫האבא הטוב ביותר בעולם אוהבת אותך מופסה‬
‫תודה.‬
‫וזו המתנה שלך בתמורה.‬
‫בסדר, אין לנו זמן רב.‬
‫- שנחתוך את העוגה? - כן.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫יום הולדת שמח‬
‫יום הולדת לאבינאש‬
‫יום הולדת שמח‬
‫מחברים ותיקים וחדשים‬
‫- יום הולדת לאבינאש - יום הולדת שמח‬
‫- יום הולדת שמח לך - יום הולדת שמח לי‬
‫יום הולדת שמח ל...‬
‫יום הולדת שמח‬
‫- אימא, הדוד הרע. - זה בסדר.‬
‫האדם הקרוב ביותר לאבינאש...‬
‫יאכל את הפרוסה הראשונה.‬
‫בואו.‬
‫אבהה, גם אנחנו המומים מכך שג'יי רימה אותנו במשך זמן רב כל כך.‬
‫בשלוש השנים האחרונות הוא העניק תקווה לאבינאש, לך,‬
‫לכולנו. ופתאום...‬
‫השאלה איננה, "למה הוא הסתתר זמן רב כל כך?"‬
‫השאלה היא, "למה הוא בחר לחזור?"‬
‫ואבינאש?‬
‫ג'יי לא נתן לאבינאש לצאת מאז שבוע שעבר,‬
‫והוא לא מוכן לדבר.‬
‫סיאה!‬
‫סיאה! מה קרה? זה בסדר.‬
‫אימא, הדוד הרע חזר!‬
‫הוא רוצה לקחת אותי לחדר הזה שוב!‬
‫אני לא רוצה ללכת, אימא! אל תיתני לו לקחת אותי.‬
‫אני מצטערת, סיאה, אבל את צריכה ללכת.‬
‫סיאה.‬
‫שמח...‬
‫סיאה, זה בסדר, זה בסדר.‬
‫אימא כאן, סיאה!‬
‫סיאה, זה בסדר.‬
‫אני כאן. סיאה, אני ממש כאן.‬
‫אני לא רוצה ללכת.‬
‫בית החולים על שם ד"ר ס' ט' חוראנה‬
‫אבהה, דיברתי עם הרופאים של סיאה.‬
‫הם אמרו שבגלל הטראומה שלה‬
‫רמות הגלוקוז שלה עולות ויורדות במהירות.‬
‫אבל, אל תדאגי. סיאה צריכה להיות נינוחה.‬
‫למען האמת, אני בעצמי לא יכולה לשכוח את החדר הזה.‬
‫אני יכולה רק לדמיין איך זה בוודאי בשבילה.‬
‫- אבהה? - אני צריכה לפגוש אותו.‬
‫- אבל אבינאש הוא... - לא את אבינאש.‬
‫את בטוחה לגבי זה?‬
‫אני יודעת שלא תספר לרופאים.‬
‫אז תגיד לי מה אתה רוצה. למה חזרת?‬
‫לך יש שאלות...‬
‫לי יש תשובות...‬
‫אבל לו אין כלום.‬
‫בבקשה, סידהארט.‬
‫אני חייבת.‬
‫את יודעת שלא אעזוב את אבינאש עד שכל עשרת הראשים של ראוואנה‬
‫ייערפו.‬
‫- אבינאש לא יעשה שום דבר... - לא אבינאש.‬
‫את.‬
‫אנחנו משפחה, אבהה.‬
‫באתי להציל את אבינאש.‬
‫אבינאש בא להציל את סיאה.‬
‫ועכשיו, את תצילי את המשפחה שלך.‬
‫את תצילי את אבינאש...‬
‫ממני.‬
‫המטרה האמיתית של קיומו של ראמה היא להרוג את ראוואנה.‬
‫אם עשרת הראשים של ראוואנה יושמדו...‬
‫גם אני אושמד.‬
‫לא אשתתף בטירוף הזה.‬
‫לעולם לא אוכל לעשות את זה.‬
‫זה מטורף.‬
‫אבהה? מה הוא אמר, אבהה?‬
‫- תסגור את הדלת. - בסדר.‬
‫מה קרה, אבהה? מה הוא אמר?‬
‫- תראה. - הוא.‬
‫ועכשיו, את תצילי את אבינאש...‬
‫ממני.‬
‫אם עשרת הראשים של ראוואנה יושמדו...‬
‫גם אני אושמד.‬
‫באמת...‬
‫איזה חלק במילה "לא" אתה לא מבין?‬
‫רק חמש דקות, אדוני. רק חמש דקות.‬
‫אתה מוכן להיפגש איתי בשש?‬
‫אני זקוקה רק לכמה דקות מזמנך.‬
‫...מתעניין מאוד בעסקי המזון והמשקאות.‬
‫אני עסוק. אל תרדפי אותי.‬
‫אני מצטערת על זה.‬
‫זה התפריט שלי וזאת התוכנית לבית הקפה שלי, אדוני.‬
‫- זה חלק מהבית שלי. - בית?‬
‫כן.‬
‫ממתי הנכס הזה שייך לך?‬
‫כבר שנה.‬
‫למעשה, היה לנו בית גדול יותר‬
‫והייתי שפית ראשית במלון חמישה כוכבים.‬
‫כפי שסיפרתי לך בטלפון,‬
‫אחרי מה שקרה עם בעלי,‬
‫נאלצתי להתפטר ולמכור את הבית.‬
‫לא, אני מבין את זה לגמרי.‬
‫אני רוצה לפתוח זיכיון בגורגאון.‬
‫כשקראתי שאתה מעוניין להשקיע בעסקי המסעדנות, אני...‬
‫ניל בהל, יזם נדל"ן ידוע, מקבל זימון‬
‫- מה היה השם? - קפה "לבנים סגולות".‬
‫לא. של העוגיות האלה.‬
‫שיבולת שועל וחמוציות עם קורטוב מלח ים.‬
‫למעשה, הן הנמכרות ביותר שלנו.‬
‫אהיה כן איתך, אבהה.‬
‫האמת שמצבי הפיננסי לא טוב כפי שהיה.‬
‫גם לא הבריאות שלי. לכן מה שאני אומר הוא‬
‫שיש לי בעיות אישיות משלי. להשקיע במיזם עסקי חדש עכשיו...‬
‫זה פשוט לא מתאים לי. אז, תודה, אבל אני מצטער.‬
‫אדוני, אם אתה רוצה ערבות, אני יכולה למשכן את שטרות בית הקפה שלי.‬
‫כן, אבל זה רק חצי מהרכוש.‬
‫אדוני, החצי השני הוא ביתי. איך אוכל לסכן אותו?‬
‫חשבתי שאת בטוחה מאוד לגבי העסק שלך.‬
‫כן. אבל זה גם נכון‬
‫שהביטחון עולה כאשר מדובר בכסף של אנשים אחרים, נכון?‬
‫תני לי את כל הרכוש כערובה,‬
‫או שאין עסקה. לחיים.‬
‫עשינו עסק.‬
‫כן? בואי.‬
‫- תודה שהצעת להסיע אותי. - את לא צריכה להודות לי.‬
‫אני ארוויח מזה. אראה את הבית שלך ואת בית הקפה.‬
‫אל תאמיני למה שהתקשורת מספרת עליי.‬
‫הם אומרים שהתרוששתי,‬
‫ושאני פושט רגל.‬
‫- אתה בסדר, אדוני? - כן, אני בסדר גמור.‬
‫ראיתי שחור בעיניים רק לרגע.‬
‫זה בטח בגלל לחץ הדם שלי.‬
‫שאני אנהג?‬
‫זהירות רעל‬
‫אני לא מרגיש טוב.‬
‫תתקשרי לרופא שלי, בבקשה.‬
‫תתקשרי לרופא שלי.‬
‫כבר אין טעם להמשיך בחיי.‬
‫נכשלתי בעסק שלי וסבלתי מהפסדים עצומים...‬
‫הפוסט שלך פורסם‬
‫לעזאזל!‬
‫...גדל בערים שלנו.‬
‫מה התרופה לזה? האם בכלל יש תרופה?‬
‫מתי יתייחסו למחלות נפשיות ברצינות כמו למחלות גופניות?‬
‫נעסוק בזה בדיון היום. בתאונה שארעה לאחרונה...‬
‫אבהה, אחרי מה שקרה בפעם האחרונה,‬
‫צר לי, אני לא יכול לתת לך לפגוש אותו.‬
‫- אבל אני חייבת. - אני מצטער, אבהה, אני...‬
‫אני לא יכול.‬
‫איל הנדל"ן, ניל בהל, שם קץ לחייו על מסילת הרכבת‬
‫כשהוא קפץ מתחת לרכבת נוסעת.‬
‫הוא גם השאיר הודעה ברשתות החברתיות על מצבו הקשה, שהפכה לווירלית.‬
‫לא היה מקום שקט יותר לחגוג את יום הנישואין?‬
‫תחסכי את זה ממני היום, בבקשה.‬
‫דוד, אני לא רואה את הגלידה.‬
‫בסדר, תגיד לי איזו אתה רוצה.‬
‫- שוקולד. - חכה!‬
‫אידיוט! מה אתה מנגן?‬
‫אתה ממהר?‬
‫אז מה החיפזון?‬
‫תנגן לאט, לאט. קדימה, תנגן. תנגן לאט.‬
‫- אתה לומד בבית ספר? - כן.‬
‫באיזו כיתה?‬
‫- בגן חובה. - וואו!‬
‫אתה רוצה להרדים אותנו? לך תזדיין.‬
‫אתה מבין את זה?‬
‫- איפה אבא שלך? - מה אמרתי?‬
‫- תירגע, ראמן. - אידיוט.‬
‫- תירגע, בן אדם. - מה אתה עושה?‬
‫- תודה, כן. - אבא? הוא ילד חמוד.‬
‫ביקשתי שתנגן לאט ושעממת אותנו. ביקשתי שתנגן מהר והטרדת אותנו.‬
‫תנגן כמו אומן, אומן.‬
‫- אחי, החובצה. - הבנת?‬
‫בוא נשמע, טמבל!‬
‫- זה לא כך, גיסתי? - כמובן.‬
‫דודה, אני נראה כמו בן מלוכה?‬
‫- בבקשה. - יפה, תודה.‬
‫- אולי זה מכיל סוכר. - זה בסדר. שיהיה!‬
‫כביר, אתה מדבר עם מגנה כיום או לא?‬
‫היי, ילדים, אולי תלכו לבלות קצת?‬
‫- תיהנו. - תישארו קרוב.‬
‫למה אתה מעלה את זה?‬
‫- תעזבי את הבחור במנוחה. - תתעסק בעניינים שלך.‬
‫אילו הייתי במצבך, הייתי נוסעת לקנדה אחריה.‬
‫מה איתך?‬
‫- מה? - למה לא מצאת אף אחת?‬
‫באמת, דודה! אין לי מספיק מזל כדי להשיג בחורה.‬
‫העבודה שלנו לא מאפשרת זאת. בינתיים אני מרוצה עם פראקש ואדוני.‬
‫- זה עובד? - מה, אדוני?‬
‫- העבודה? היא טובה? - אני...‬
‫- נמאס לך? - לא.‬
‫אלוהים אדירים. ורושאלי!‬
‫הבחור האהוב עליי כאן!‬
‫יום נישואין שמח, מדהבי.‬
‫תודה לך.‬
‫יום נישואין שמח, פראקש.‬
‫תודה.‬
‫- שבי! - שבי, בבקשה.‬
‫כן.‬
‫מה קרה?‬
‫שוב איחרת.‬
‫דודה, בעצם,‬
‫אני מקימה מסעדה חדשה והייתה לי בעיה שם, לכן...‬
‫באמת, יש לך בעיות?‬
‫את צריכה לתת לפראקש לטפל בזה.‬
‫בואו נחתוך את העוגה.‬
‫לעזור לך או שתסתדר?‬
‫אני באה. חכה.‬
‫- פרדריאה, ילדים, תחזרו! - באים, אימא.‬
‫תחזרו הנה.‬
‫פראקאש, אני כבר חוזר.‬
‫תני לי לפתוח, בן. קדימה.‬
‫סליחה.‬
‫אידיוט! אני...‬
‫- בוא הנה. - מה, אדוני?‬
‫למה פתחת את זה כל כך מהר?‬
‫אתה ממהר?‬
‫תאט כבר.‬
‫- אדוני, סליחה! החבר הזה, אדוני... - בוא הנה.‬
‫למה עשית את זה לאט כל כך? אתה רוצה להרדים אותי?‬
‫אדוני, אתנצל בפניו. אני אעשה זאת, אדוני.‬
‫- זה לא היה קשה, נכון? - לא.‬
‫ברוך הבא מנהיג מפלגה אורח‬
‫ברוך הבא, פנדיטג'י.‬
‫בניין האגף במכון המרכזי לבריאות הנפש‬
‫זה מדהים!‬
‫- היי, אדוני! חכה! - מה יש?‬
‫ראשית, תן לאשתך לגעת בקוקוס.‬
‫- המגע של אשתך יביא לנו מזל. - אין בעיה.‬
‫נוסד על ידי כבודו, מר ניל בהל‬
‫בשם נשיא המפלגה האהוב שלנו, מר רנא ואנוכי,‬
‫ברצוני לומר שהארגון שלנו קיבל בעונג רב‬
‫את הזמנתכם לחנוכת‬
‫האגף החדש של המוסד שלכם.‬
‫לרגל בניית אגף הנשים החדש,‬
‫המפלגה שלי ואני‬
‫רוצים לברך אתכם מכל ליבנו.‬
‫כיום, בריאות נפשית חשובה יותר מבריאות פיזית.‬
‫כי נפש בריאה תעניק לנו גוף בריא.‬
‫והשירות שלכם הוא לא פחות משירות לאומי.‬
‫כדי לחגוג את בניית אגף הנשים החדש שלכם‬
‫ולהודות לכולכם,‬
‫היום, המסעדה החדשה שלי מציעה לכם קייטרינג חינם.‬
‫אבא! יום הולדת שמח!‬
‫אגף הפשע‬
‫תראה, אדוני, הם הדפיסו הר של שטרות מזויפים.‬
‫עשרה מיליון.‬
‫טאריקה שיחה נכנסת‬
‫- ג'יי-פי. - אדוני?‬
‫תודיע לי כשזה יהיה מוכן.‬
‫כמעט סיימתי. זה האחרון.‬
‫אלוהים אדירים! האם ענית בטעות?‬
‫עניתי כדי להגיד לך שאני לא יכול להתראיין אצלך.‬
‫תראה, כביר. אחרי העצומה הכושלת של דיביאנקה,‬
‫המקרה הזה שוב בחדשות.‬
‫ורק אתה יודע את כל הסיפור של מקרה ראוואנה.‬
‫אז אל תעשה את זה, טוב? העולם צריך לדעת.‬
‫טאריקה, עברו שלוש שנים.‬
‫- תוותרי כבר. - אבל, כביר,‬
‫האדם שהתחיל בזה כשהרג את המורה הרוחני שלו‬
‫לא יפסיק מהר כל כך.‬
‫- אני מתכוונת, מקרה ראוואנה... - נסגר. להתראות, טאריקה.‬
‫תבדוק את הצג.‬
‫אמבולנס‬
‫איזה מסלול זה? לאן אתה לוקח אותנו?‬
‫נהג! איזה מסלול זה?‬
‫לאן אתה לוקח אותנו?‬
‫נהג!‬
‫איזה מסלול זה?‬
‫לעזאזל! מה זה?‬
‫דלת...‬
‫כביר סוואנט, סגן מפקד המשטרה‬
‫אמבולנס, תיבת קרח, חמצן זמין‬
‫תרגום כתוביות: בתיה מולכו‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬