‫משאלותיו של כל מאמין יתגשמו.‬
‫המשאלות של כולם יתגשמו.‬
‫תחסו תחת האלה האם ושירו את שמה.‬
‫רק תתפללו מכל הלב.‬
‫הדור של ימינו מתמקד בכל הדברים הלא נכונים.‬
‫עלינו להתמקד באלה האם.‬
‫תחי האלה האם!‬
‫כולם לשיר ביחד, תחי האלה האם!‬
‫היא המגשימה את כל המשאלות.‬
‫תחי האלה האם. תחי האלה האם.‬
‫אחותי, במה את עסוקה?‬
‫אימא, זה לא הספר שלי! שאלתי אותו מהספרייה.‬
‫זה רק צבע אדום. תחשבי שזו ברכה.‬
‫שאלות מהעמוד הזה יופיעו בבחינה שלך.‬
‫אילו ידעתי שהאלה האם מדליפה בחשאי מבחנים,‬
‫- הייתי מביאה גם את החברים שלי! - טיפשונת.‬
‫אימא, תקשיבי...‬
‫הבחינות שלי מתחילות בעוד יומיים...‬
‫ויש מחר בבוקר לימודים.‬
‫אז אם לא אכפת לך ולאלה האם, אני יכולה ללכת?‬
‫בסדר, תלכי.‬
‫תמחאו כפיים. אסור להפסיק למחוא כפיים.‬
‫לנשום אל הצללים‬
‫צ'נדני ראווט בת ה-21, תושבת רובע 14, נוידה,‬
‫רצחה באכזריות את אביה, דודה ודודתה.‬
‫רוצחת פסיכופתית.‬
‫אפילו עונש מוות לא יספיק על הפשע שלה.‬
‫אבל תרשו לי לתאר למענכם את העובדות.‬
‫ב-15 השנים האחרונות, התמודדה עם דוד שמתעלל מינית,‬
‫דודה מתעמרת,‬
‫ואב שנאבק בסרטן, והותיר אותו חרישי וחסר ישע.‬
‫אבל הם דחפו אותה מעבר לקצה,‬
‫כשהם ניסו לחתן אותה בניגוד לרצונה.‬
‫מאותו יום החלה הידרדרות במצבה הנפשי של צ'נדני ראווט.‬
‫היא דיברה אל עצמה, מלמלה,‬
‫ולפתע הוכתה בפרץ רגשות...‬
‫היא החלה לסבול נפשית מסכיזופרניה קשה.‬
‫ואז בערב ה-14 בספטמבר,‬
‫צ'נדני ראווט רצחה באכזריות את השלושה בסכין.‬
‫אבל היא לא זוכרת דבר מהאירוע.‬
‫כבודך, צ'נדני ראווט צריכה טיפול רפואי, לא עונש.‬
‫זה הכול, כבודך.‬
‫אדוני התובע, יש לך דברי סיכום?‬
‫כן, כבודך.‬
‫כדי להעריך את מצבה הנפשי של צ'נדני ראווט,‬
‫נעזרה התביעה בפסיכיאטר מקצועי.‬
‫ואבקש שהוא יציג את ממצאיו בפני בית המשפט.‬
‫ד"ר אבינש סבהארוול.‬
‫גברתי.‬
‫ד"ר סבהארוול, האם צ'נדני ראווט באמת סובלת מסכיזופרניה?‬
‫כן, אדוני.‬
‫תסמינים התנהגותיים כמו בידוד חברתי,‬
‫מרכיבים קוגניטיביים כמו הפרעות בחשיבה,‬
‫מצב רוח הפכפך, כעס, חרדה, חוסר שביעות רצון, בעיות בדיבור,‬
‫מוטוריקה פגומה. היא עונה על כל הסעיפים.‬
‫אדוני, ההערכה הראשונית שלי הייתה שצ'נדני ראווט‬
‫סובלת מהתקף פסיכוטי ומבלבול.‬
‫אבל במהלך אחת הפגישות שלנו הבחנתי בעיתון שנמצא בתא שלה.‬
‫שבו צ'נדני, משעמום, פתרה סודוקו.‬
‫נכונה.‬
‫שמטופל בהתקף פסיכוטי ובלבול‬
‫יפתור חידה כה מורכבת, זה בלתי אפשרי כמעט.‬
‫אז החלו לנקר בי ספקות לגביה,‬
‫אותם אישרתי בשני המפגשים העוקבים.‬
‫אז הוא אמר, "תהרגי אותם. את כולם".‬
‫- מי אמר? - קול. הוא בא מכאן.‬
‫זה היה קול של גבר או אישה?‬
‫אני לא יודעת. אבל הוא אמר, "תהרגי אותם".‬
‫גברתי, ההזיות של סכיזופרן אמיתי ברורות מאוד.‬
‫אם יש קול בראשם, הם יודעים.‬
‫הם יכולים להבדיל היטב אם זה קול של גבר או של אישה.‬
‫או אם זה ילד, בן כמה הוא.‬
‫ובמהלך הפגישות שלנו, גברת ראווט חזרה על מונח שוב ושוב.‬
‫אני כבר לא עומדת בהתנהגות הכפייתית הזאת, אדוני.‬
‫כפייתית?‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫בלבול... התנהגות מבולבלת.‬
‫התנהגות כפייתית.‬
‫מונח שייתכן שצ'נדני חיפשה באינטרנט,‬
‫אבל שכחה את פירושו.‬
‫סכיזופרן לעולם לא יבין שהוא מבולבל.‬
‫וצ'נדני אמרה בבירור שהיא מבולבלת.‬
‫והמונחים שצ'נדני השתמשה בהם‬
‫נמצאו גם בהיסטוריית החיפוש במחשב שלה.‬
‫אז מה הניתוח הסופי שלך, דוקטור?‬
‫הניתוח שלי הוא שצ'נדני ראווט אינה סכיזופרנית‬
‫יותר מכל אחד אחר באולם.‬
‫תודה, ד"ר.‬
‫- ד"ר סבהארוול, אתה רשאי לרדת כעת. - תודה, גברתי.‬
‫כבודך, המניע של צ'נדני היה החבר שלה ויניי,‬
‫שעמו היא רצתה להינשא.‬
‫אבל המשפחה שלה סירבה.‬
‫אז כדי להשיג את אהובה ואת הכסף של משפחתה,‬
‫צ'נדני רקחה תוכנית.‬
‫התוכנית הייתה פשוטה.‬
‫מוסד לחולי נפש לכמה שנים,‬
‫ואז לנהל חיים נוחים עם החבר שלה ויניי.‬
‫זה הכול, כבודך.‬
‫כשסיה תרד, לכי לנקות את חדרה כהלכה.‬
‫ואל תיתני לה מהמיץ שהוא קר במיוחד.‬
‫בסדר.‬
‫וואו. אני... שונא אותך.‬
‫אני מת פה מרעב, ואת יוצרת את זה.‬
‫אז מי אמר לך להתחתן עם שפית?‬
‫חכי, רק רגע.‬
‫תחייכי.‬
‫זו אומנות, אבהה.‬
‫זו אומנות.‬
‫- אני רוצה את התפקיד שלך. - הוא שלך.‬
‫היום אתה תעיר אותה.‬
‫אבהה, עכשיו 11:30!‬
‫אני הולכת עכשיו לשוק.‬
‫וואו, תראי מה מצאתי במקרר.‬
‫השפתון שלך. משמע שהיוגורט בקופסת האיפור, נכון?‬
‫אבהה!‬
‫אבהה, תעלי מהר.‬
‫אבי, אני עסוקה.‬
‫תראי מה מצאתי פה.‬
‫- מה? - תראי. מה זה?‬
‫מאיפה באה הילדה הקטנה הזאת?‬
‫אני לא יודעת. אני תמיד מגיפה את החלונות והדלתות.‬
‫מה נעשה איתה עכשיו?‬
‫לא יודעת. תגיד לי אתה.‬
‫אני חושב שצריך לבשל אותה ולאכול.‬
‫- מרק סיה! - מרק סיה...‬
‫לא, אני לא טעימה.‬
‫אני אוכל אותה לא מבושלת!‬
‫הנסיכה האמיצה של אבא.‬
‫אני לא רוצה להיות נסיכה.‬
‫- למה? - כי נסיכות הן חלשות נורא.‬
‫תמיד צריך להציל אותן.‬
‫היגיון טוב!‬
‫אבי. אתה לוקח את המכונית שלי לטיפול, כן?‬
‫כן. אמסור אותה מחר.‬
‫אקח את שלך אם לא תעשה את זה מחר.‬
‫סטודנטית לרפואה נעדרת‬
‫אתה יכול להיתלות בתחבורה הציבורית.‬
‫היי, תראי! שוב הורדת את העגבניות?‬
‫אני שונאת עגבניות.‬
‫שרה אמרה לי שזרעי עגבניות יוצאים בקקי.‬
‫אבא, רצית את התפקיד שלי, לא?‬
‫תגיד לה אתה.‬
‫היא הסירה כירורגית את כל העגבניות בלי לגרום לחביתה נזק.‬
‫עם ידיים כה יציבות, היא תהיה מבריקה...‬
‫- כרקדנית! - מה...‬
‫גם זה.‬
‫אני צריכה לסיים. עליי למהר למלון.‬
‫מי ייקח אותי למסיבת יום ההולדת של שרה?‬
‫אל תדאגי, אני אקח אותך.‬
‫הנה ההזמנה. זה בבית החווה של קאפור.‬
‫המתנה בחדר השינה שלנו, יחד עם התחפושת שלה.‬
‫תני לי לנחש למה תתחפשי.‬
‫נסיכה.‬
‫ארנב? -סימבה.‬
‫אבא, אני יכולה לאמץ חתול?‬
‫מותק, זה התחום של אימא, טוב?‬
‫אם לא יהיה לי חתול, איך אכין שיעורי בית?‬
‫מה הקשר בין חתול לבין שיעורי הבית?‬
‫המורה אמרה לי לכתוב חמישה משפטים על חיית המחמד החביבה עליי.‬
‫כמה מגניב!‬
‫כשאני הייתי בבית ספר, ביקשו ממני לכתוב משהו דומה.‬
‫- את יודעת מה כתבתי? - מה?‬
‫היה היה, לפני שנים רבות,‬
‫ילד שגר בפנימייה בנייניטאל,‬
‫- ושמו היה... - אבא אבינש.‬
‫וכל ערב הוא הלך לפגוש את ידידו.‬
‫ומה היה שם הגור?‬
‫גופי!‬
‫אבא, אפשר לאמץ כלב?‬
‫- לא... - בבקשה...‬
‫אחביא אותו בחדר שלי, וגם אני אקרא לו גופי.‬
‫אם אימא שלך תגלה, את יודעת מה יקרה?‬
‫שנינו נעוף מהבית.‬
‫לא הוגן. לך היה כלב.‬
‫- לא נכון. - אז מה קרה לגופי?‬
‫טוב, גופי...‬
‫אלוהים! אספר לך אחר כך. קודם בואי נזוז מכאן.‬
‫יום הולדת שמח שרה‬
‫- היי, סיה. מה שלומך? - שלומי טוב.‬
‫שלום, מה שלומך?‬
‫- היי, שרה. תראי מי פה. - כן, אימא.‬
‫- היי, אבינש. - היי, מה נשמע?‬
‫- תודה שבאת. - תודה.‬
‫- יום הולדת שמח, שרה. - תודה.‬
‫- טוב לראות שאבא בתפקיד ליום אחד. - סיה, בואי נלך.‬
‫נראה נהדר. יהיה להם כיף.‬
‫הם מתים על זה. כשהמסיבה תיגמר‬
‫אפרסם הודעה בקבוצה.‬
‫- כן... יופי. - אתה בקבוצה, נכון?‬
‫כן, אשתי לא מרשה לי לצאת ממנה.‬
‫- טוב. - כן.‬
‫- את תהיי בסדר, סימבה? - כן, מופאסה.‬
‫נתראה אחר כך, טוב? תבלי.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫- אספרסו כפול, בבקשה. - בהחלט, אדוני.‬
‫דבלינה, תוכלי לעשות לי טובה?‬
‫תוכלי לשלוח לי במייל כמה תיקים?‬
‫בסדר. תודה.‬
‫טוב, אז הפיצות הגיעו.‬
‫סיה, בואי מהר.‬
‫בואו לאכול פיצה. וקצת פסטה.‬
‫יום הולדת שמח‬
‫יום הולדת לשרה‬
‫יום הולדת שמח‬
‫יום הולדת שמח, שרה.‬
‫עכשיו בואו נתאסף למשחק נוסף.‬
‫המשחק הבא הוא "דקה לניצחון".‬
‫המבורגר, המבורגר, הם, הם, הם‬
‫צ'ילי, תותים, קוקוס, קרש‬
‫מינה קאפור המסיבה נגמרה. בואו לעוגה!!!‬
‫כולנו במסיבת קרקס מדהימה.‬
‫תודה שבאתם.‬
‫הורים, נא לא לשכוח לקחת הפתעות.‬
‫- היי, אבי. - היי, חבר'ה.‬
‫נראה שהייתה הצלחה מסחררת.‬
‫- ממש. פספסת את הכיף. - כל הכבוד.‬
‫אני יודע, אבל השלמתי עבודה.‬
‫- אקרא לסיה. - כן, בטח.‬
‫- תודה רבה שבאתם. - תודה שבאתם.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫סיה!‬
‫בואי נלך, סימבה. קדימה.‬
‫צריך ללכת הביתה. נהיה מאוחר.‬
‫סיה!‬
‫סיה?‬
‫סיה, בואי נלך!‬
‫קדימה, מותק.‬
‫- היי. - היי.‬
‫אני לא מוצא את סיה.‬
‫היא הייתה פה. הרגע ראיתי אותה...‬
‫כן, היא בטח פה.‬
‫אולי היא הלכה לשירותים.‬
‫אולי, אני...‬
‫- אתה רוצה שאבדוק שם? - תוכל, בבקשה?‬
‫- כן. סליחה. - מצטער.‬
‫שיחה נכנסת אבהה‬
‫איך?‬
‫לא יודע. המשטרה מטפלת בזה.‬
‫- איפה היית? - בבית הקפה הסמוך.‬
‫השארת אותה לבד?‬
‫אבהה, זו מסיבת יום הולדת.‬
‫כל החברות שלה, שרה, מינו, אשוק, כולן היו שם.‬
‫- אבהה, אני יודעת איך את מרגישה... - לא, את לא יודעת.‬
‫שרה שלך פה.‬
‫מצטער.‬
‫אבי, חייבים למצוא אותה.‬
‫- אתה יודע שהיא נלחצת בקלות. - נמצא אותה.‬
‫אדוני, ממש מתחילת המסיבה, המצלמות הוסתרו בבלונים.‬
‫אדוני, מצאתי את זה על הכביש.‬
‫הנסיכה האמיצה של אבא.‬
‫נסיכות הן חלשות נורא. תמיד צריך להציל אותן.‬
‫תני לי לנחש למה תתחפשי.‬
‫סימבה.‬
‫אל תדאג, אדוני. המקרה עבר כעת לאגף פשיעה.‬
‫ועוזר הניצב העביר את זה לחשיבות עליונה.‬
‫ג'יי-פי, חייבות להיות מצלמות אבטחה אחרות באזור צ'האטרפור.‬
‫אני רוצה את הצילומים.‬
‫אנחנו עושים הכול, אדוני. תאמין לי. תהיה סבלני.‬
‫- הלו. - אבינש, אנחנו משתדלים.‬
‫פרשנו רשת ענקית. נמצא את סיה.‬
‫אדוני, קראתי הבוקר בעיתון‬
‫שנערה אחרת נחטפה.‬
‫יכול להיות שיש קשר?‬
‫מוקדם מדי לומר, אבל זה נבדק.‬
‫אהיה בקשר, טוב?‬
‫טוב.‬
‫דיברתי עם מנהל הבנק.‬
‫אם תהיה דרישת כופר, הכספים ישוחררו מיידית.‬
‫אבל עוד לא היה שום טלפון...‬
‫הלו?‬
‫אבי, יש חדשות? מה המצב?‬
‫ומה שלום אבהה?‬
‫תסגרי את הטלפון! אחותי, תנתקי את הטלפון הארור!‬
‫גברתי, זה מקליט.‬
‫סיה, הבת שלי...‬
‫היא רק בת שש.‬
‫והיא נעדרת מאתמול.‬
‫המסר הזה הוא לאדם...‬
‫שלקח ממני...‬
‫האדם שלקח את סיה.‬
‫יש לה סוכרת נעורים.‬
‫היא זקוקה לזריקות אינסולין.‬
‫ארבע פעמים ביום.‬
‫כל יום.‬
‫סיה שלי היא אולי הדרך שלך להשיג כסף...‬
‫אבל בשבילנו היא הכול.‬
‫רק תחזיר אותה.‬
‫לא נעשה דבר.‬
‫בלי משטרה, בלי חקירה, אני מבטיחה לך.‬
‫בבקשה תחזיר אותה.‬
‫אבהה, תשתי קפה...‬
‫משהו מטריד אותך, אבי?‬
‫תגיד לי.‬
‫בדרך כלל, במקרי חטיפה,‬
‫הם מנסים ליצור קשר ב-48 השעות הראשונות.‬
‫אבל אם הם עוד לא יצרו קשר, אז...‬
‫אז? משהו לא בסדר?‬
‫אולי פשוט תגיד מה מטריד אותך?‬
‫מה הכוונה לא בסדר?‬
‫נעדרת‬
‫סיה סבהארוול תעזרו לנו בבקשה‬
‫למצוא-את-סיה...‬
‫קשה להאמין מה קרה לסיה שלנו.‬
‫זו בתי בת השש, סיה‬
‫שנעלמה ביום הולדת של חברה‬
‫צפיות‬
‫רק תחזיר אותה.‬
‫בבקשה, אני מתחננת בפניך.‬
‫בבקשה תחזיר אותה.‬
‫אבי, בוא. אבי, בוא מהר. טוב, כולם...‬
‫יום הולדת שמח‬
‫כולם לשיר.‬
‫אבהה, אני הולך לקליניקה.‬
‫כמה זמן אפשר...‬
‫אבהה, עברו שלושה חודשים. -אז? צריך להמשיך הלאה?‬
‫זה מה שאמרתי?‬
‫אני רק אומר שגם את צריכה להתחיל ללכת לעבודה.‬
‫אם תעסיקי את עצמך...‬
‫המטופלים שלך בקליניקה שלך, לא בביתך.‬
‫אתה בטח מאחר.‬
‫הודעה - נעדרות גאיטרי מישרה - סיה סבהארוול‬
‫מופאסה!‬
‫אני לא מאמינה שעברו כבר ארבעה חודשים...‬
‫אגף פשיעה‬
‫אדוני, עברו חמישה חודשים.‬
‫אבל איש לא בא עם שום חדשות על סיה,‬
‫או על הנערה השנייה, גאיטרי, שנעלמה.‬
‫ומה לגבי מעצר סוחרי הילדים באגרה לאחרונה?‬
‫כל הילדות מג'איפור, אדוני.‬
‫אף אחת לא מכאן.‬
‫ג'יי-פי, חייב להיות קצה חוט...‬
‫- אדוני, הצוות שלי... - אתם יודעים, פעם...‬
‫אני חושב שבינואר האחרון...‬
‫אבהה, סיה ואני הלכנו לראות סרט.‬
‫הקרנת אחר צהריים,‬
‫ועד שהסרט נגמר כבר הייתה שעת ערב מאוחרת.‬
‫הייתי צריך להזריק לסיה את זריקת האינסולין השלישית...‬
‫אבל שכחנו את מזרק האינסולין בבית.‬
‫עד שהגענו הביתה, רמת הסוכר בדמה של סיה עלתה בצורה מדאיגה.‬
‫מצבה היה חמור למדי.‬
‫סחרחורת, הקאות...‬
‫ברגע שהגענו הביתה הזרקתי לה אינסולין,‬
‫ובחסדי האל, היא התייצבה.‬
‫גם בתור הוריה של סיה, שתמיד על המשמר...‬
‫בהיותינו שניים...‬
‫אם אנחנו עדיין מסוגלים לטעות, אז בחמשת החודשים שחלפו...‬
‫החוטף שעדיין לא יצר איתנו קשר...‬
‫תדמיינו כמה טעויות הוא היה עושה.‬
‫אולי הוא כבר טעה?‬
‫מה אם לא נמצא את סיה כי...‬
‫כדי שנוכל למצוא אותה...‬
‫עליה להיות בחיים.‬
‫- אבינש, בבקשה. - לא!‬
‫רק תן לי להגיד את זה, בבקשה.‬
‫כי, אדוני...‬
‫אני חושב על זה אלפי פעמים ביום,‬
‫ואני לא יכול להגיד את זה לאבהה אפילו פעם אחת.‬
‫אז בשם אלוהים, תן לי להגיד את זה!‬
‫אדוני, בבקשה.‬
‫אדוני.‬
‫מה אם פישלנו?‬
‫מה אם כולנו פשוט פישלנו?‬
‫מה אם היא איננה?‬
‫מה אם סיה שלי איננה?‬
‫אדוני...‬
‫תהיה סבלני בבקשה. אנחנו מנסים.‬
‫- מים? - אני בסדר.‬
‫אני מצטער.‬
‫משטרת דלהי לא מוצאת‬
‫סיה, שנעדרת מזה תשעה חודשים...‬
‫בסדר.‬
‫בואו נתחיל בחיבור הקצה הזה לזה.‬
‫אפשר ללחוץ למטה כעת. הנה.‬
‫עכשיו קחו את גלאי העשן ופשוט תחברו אותו לחשמל.‬
‫בעזרת מברג פיליפס, תבריגו אותו למקום.‬
‫פשוט כך.‬
‫תוודאו שהוא נעול במקומו. וסיימתם.‬
‫הוא פועל כעת על סוללה.‬
‫כך שהוא לא יתחבר, כמובן.‬
‫כעת תלחצו על כפתור הבדיקה,‬
‫ותבדקו אם גלאי העשן עובד עם הסוללה.‬
‫מובן שהוא יעבוד גם על חשמל.‬
‫עבור, ד"ר אבינש סבהארוול‬
‫נעדרת סיה סבהארוול‬
‫אור פנימי‬
‫כן, דבי. בואי בבקשה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫דבי, המכתב הזה?‬
‫אדוני, הוא היה בדואר.‬
‫אין כתובת של השולח.‬
‫בכל מקרה, תכניסי את המטופל הראשון בבקשה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫עברו תשעה חודשים. גם אני מרגישה לא טוב בלי סיה.‬
‫תנקי את זה היטב.‬
‫חשבתי שאשוב לכפר שלי עד שסיה תשוב.‬
‫בסדר.‬
‫רושאן, תן לי את החבילה בבקשה.‬
‫בטח, רק רגע.‬
‫גודו הוא מחכה לך בצומת...‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫לפני שנתחיל, בוא נבהיר כמה כללי יסוד.‬
‫אני אבחר מלון וקונדומים.‬
‫אעשה רק מה שכבר הוחלט.‬
‫החיוג המהיר מוכן אם תנסה אפילו משהו קצת אלים.‬
‫בלי תחינות, בלי החזרים, בלי התעללות.‬
‫ואחרון חביב, בלי נשיקות על השפתיים.‬
‫זו הונדה שחורה, כן?‬
‫די-אל 6-4-6-2?‬
‫סליחה.‬
‫כלא נאשיק‬
‫תניח לו.‬
‫תשחרר אותו.‬
‫גברת, פה גר אבינש סבהארוול? יש פה משלוח בשבילכם.‬
‫תחתמי פה בבקשה.‬
‫זה הגיע אליך.‬
‫כמה רחוק תלך כדי להציל את בתך‬
‫אבהה!‬
‫מה יש?‬
‫אני רוצה ללכת לאימא שלי.‬
‫אני רוצה ללכת לאבא שלי.‬
‫- סיה! - אני רוצה את אימא שלי.‬
‫אימא...‬
‫אבא...‬
‫קחי אותי לאבא.‬
‫אבי, זו...‬
‫- סיה. - אני רוצה את אבא.‬
‫סיה... בחיים.‬
‫מה זה?‬
‫סיה.‬
‫אמרתי לך שלא יקרה לה כלום.‬
‫לכי לישון...‬
‫ילדתי‬
‫לכי לישון‬
‫לכי לישון על המיטה האדומה‬
‫סיה.‬
‫אינדיאה בולטין יום רביעי 25 בספטמבר 2019‬
‫אבהה, זה עיתון מאתמול!‬
‫היי, תראי! שוב הורדת את העגבניות?‬
‫אני שונאת עגבניות.‬
‫שרה אמרה לי שזרעי עגבניות יוצאים בקקי.‬
‫סליחה, ד"ר. לקח לי הרבה זמן.‬
‫רק אחרי שלושה חודשים סיה הפסיקה לבכות.‬
‫עכשיו היא בסדר.‬
‫אבל עכשיו אני צריך את עזרתך כדי שהיא תישאר בסדר.‬
‫אם תרצה שסיה תחזור, לא אבקש ממך כסף‬
‫אלא משהו אחר.‬
‫פריטפאל סינג בראג'.‬
‫תצטרך להרוג אותו.‬
‫אבל הסיבה למותו של פריטפאל סינג צריכה להיות הזעם שלו.‬
‫זעם.‬
‫אתה חייב לחלץ ממנו את הרגש הזה,‬
‫ואז להרוג אותו.‬
‫אלה שמטפחים בתוכם כעס יוקד,‬
‫נשרפים בסוף בלהבה.‬
‫עכשיו עליך להוכיח את זה.‬
‫ועליך לתעד את מותו ולשלוח את זה למספר הזה.‬
‫זה כל האינסולין שנשאר לסיה.‬
‫יש לך זמן‬
‫כל עוד יש לסיה אינסולין.‬
‫ברגע שהאינסולין נגמר, הזמן תם!‬
‫ויש לך מתנה במכונית.‬
‫סיה!‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬