‫לאונרדו דיקפריו בגיל שבע?‬
‫דה וינצ'י, הצייר.‬
‫היי! דיקפריו.‬
‫גם הבחור הזה בסרט "טיטניק" היה אומן.‬
‫ו...‬
‫תצייר את אימא קצת טוב יותר.‬
‫ויקטור.‬
‫שנעשה את זה?‬
‫בסדר, אחי.‬
‫מה הכותרת של הציור שלך?‬
‫- גם לציורים יש כותרות? - את שווה מאוד, מותק.‬
‫- לא כאן. - ניל, אני מת על המהירים.‬
‫סליחה, אבא, ביקשתי ממנו שיביא סוכריות. הוא הפיל את זה בטעות.‬
‫זה בסדר, מישהו ינקה את זה. האמת שחיפשתי אתכם.‬
‫דוד בנוי רוצה לצלם כמה תמונות משפחתיות.‬
‫ניפגש בחוץ.‬
‫היי!‬
‫יקירתי, היית חסרה לנו במסיבה.‬
‫אין בעיה.‬
‫הגיע הזמן לישון.‬
‫תפתחי את הפה המזוין שלך.‬
‫כן.‬
‫כל הכבוד.‬
‫מילדותי הרגשתי שכל האבות מפלצות, אני לא בטוח למה.‬
‫יש כאלה שיותר וכאלה שפחות.‬
‫ג'יי ראה במורטי מודל לחיקוי.‬
‫אז למה ג'יי הרג את מורטי שהיה כמו אבא בשבילו?‬
‫זה מוזר כמו כל המקרה הזה.‬
‫אני רוצה להיות כמו האנשים‬
‫שיש להם מה שאין לי.‬
‫את החופש לגרום לעוול להיראות צודק.‬
‫אבל הפחד שלי לא מאפשר לי.‬
‫הפחד שאבא שלי נעץ בי כמו מסמרים.‬
‫כולנו כבולים למשהו.‬
‫אבל יום אחד, אנסה להשתחרר.‬
‫אנסה לתלוש ממני את מסמרי הפחד האלה.‬
‫רבים נצלבים, אבל מי שיכול לרדת מהצלב‬
‫ולהוציא את המסמרים, הוא המושיע.‬
‫והמושיע שלי הוא...‬
‫ג'יי.‬
‫גן עדן‬
‫רוצה לאכול סוכריות באמצע הלילה?‬
‫בוא, אני אתן לך סוכריות.‬
‫חברת בהל רכשה אזור מוגן לשם בניית קניון‬
‫הצילו!‬
‫אבא, אל תטריד את אימא יותר.‬
‫אל תטריד אותה שם.‬
‫הצילו, הצילו! הצילו!‬
‫לנשום אל הצללים‬
‫אגף הפשע‬
‫למה את כאן בשעה כזאת?‬
‫מה עם ורושאלי?‬
‫- מה? - לא ראיתי אותה מזמן.‬
‫אה, היא.‬
‫לא יודע, היו לה בעיות במסעדה שלה.‬
‫זה מה שהיא אמרה.‬
‫ואתה תפתור אותן, נכון?‬
‫למה שאעשה את זה? מה אני קשור לזה?‬
‫עמדתי לספר לו.‬
‫למי?‬
‫לאיש הזה, ג'יי-פי.‬
‫הבנתי. כן.‬
‫- רעיון טוב. - מה טוב בו?‬
‫ג'יי-פי רצה להכיר בחורה, נכון?‬
‫אז מה?‬
‫ורושאלי רווקה, ג'יי-פי רווק.‬
‫- ורושאלי ופראקש. - ג'יי.‬
‫- ג'יפראקש. אמרתי ג'יפראקש. - כן, זה מה שאמרת.‬
‫הנה הפריטרים שלך.‬
‫רוצה עוד?‬
‫מה קרה בחינוך גופני?‬
‫למה קיבלת רק 80? אבל זה בסדר.‬
‫- יש לך ציונים טובים בכל היתר. - היי, סיאה. בואי לשחק איתנו.‬
‫לכי, סיאה. לכי לשחק. החברות שלך קוראות לך. לכי.‬
‫- אהיה כאן. - היי.‬
‫- יש עדכונים? - מהירות ההורדה זהה, אדוני.‬
‫בין 27 ל-28 תמונות כבר ירדו. זה סוג של פאזל.‬
‫- ומה המקור? - אי אפשר לאתר אותו, אדוני.‬
‫תראה את זה. אמסטרדם, סידני, טורונטו.‬
‫אדוני, הוא כל הזמן משנה מיקומים דרך וי-פי-אן.‬
‫אין לדעת איפה הוא כרגע.‬
‫סליחה. גב' סבהרוול?‬
‫מה קרה? ראית רוח רפאים?‬
‫לא "היי", לא "שלום".‬
‫איפה אבינאש?‬
‫את שואלת איפה אבינאש ואני שואל...‬
‫מה אם האינסולין לסיאה?‬
‫- שלא תעז לומר את שמה של סיאה. - בסדר.‬
‫זה בשבילך, טלפון חדש עם כרטיס סים לשימוש חד-פעמי.‬
‫בעזרתו, יהיה לך זמן שיחות בלתי מוגבל‬
‫ובעל שתמיד זמין בלילות של בדידות.‬
‫בסדר? ותזכרי, אין החזרים על מוצרים שמכרנו.‬
‫דרך אגב, רציתי להודות לך.‬
‫לא יכולתי בפעם האחרונה.‬
‫הרגת את המפלצת מתחת למיטה שלי, אז תודה רבה לך.‬
‫כלומר, עשית את מה שלא העזתי לעשות.‬
‫את יודעת, הרכבת.‬
‫הרכבת.‬
‫הכרת אותו?‬
‫אני ויקטור בהל.‬
‫בנו של ניל בהל.‬
‫בבקשה, אדוני.‬
‫- שנמשיך בסיור בית הספר? - קדימה.‬
‫תבדקי בעמוד 12 של עיתון "דלהי קובר" של היום.‬
‫ובפעם הבאה, תביא את הבן שלך.‬
‫כמובן, בני ישמח לראות את זה.‬
‫ד"ר אינדו ראו, יהי זכרה ברוך‬
‫ד"ר אינדו ראו, אבינאש הכיר אותה.‬
‫הוא עבד תחתיה במשך שנתיים.‬
‫אני לא יודעת עד כמה המידע הזה מועיל,‬
‫אבל כשראיתי אותו בעיתונים, חשבתי שכדאי שתדע.‬
‫כביר, תעצור אותו, בבקשה.‬
‫תציל את אבי. אני לא רוצה ש...‬
‫ג'יי עדיין שולט בו.‬
‫כן, אדוני?‬
‫למעשה, כשלקחנו אותה לבית החולים,‬
‫גילינו שהקוצב שלה מקולקל, לכן...‬
‫- מעלית אחת לא פעלה באותו היום. - בסדר.‬
‫איפה חדר הביטחון?‬
‫באותו יום, ד"ר אינדו עזבה את התוכנית באמצע.‬
‫היא קיבלה שיחה ממספר פרטי.‬
‫המתקשר שאל שאלות מוזרות. זה הטריד אותה מאוד.‬
‫ומיד לאחר מכן, היא לקתה בליבה במעלית.‬
‫ממתי השרת מושבת?‬
‫אדוני, שרת הטלוויזיה במעגל סגור של הבניין כולו קרס בשבת.‬
‫ביום ראשון, אף אחד לא בא לתקן אותו.‬
‫אני יכול להאזין להקלטות?‬
‫כן, אדוני.‬
‫אדוני, דיברתי עם בתה של אינדו ראו. כולם אומרים שזה היה מוות טבעי.‬
‫אולי גב' אבהה הבינה לא נכון?‬
‫ג'יי‬
‫יש לי מתנה יפה בשבילך. יום הולדת שמח.‬
‫קסם, זימה, פחד, שנאה, כעס נטשה, אנגד, אינדו, פריטפל‬
‫אני יכול לשאול אותך משהו? האם באמת תעזוב‬
‫אחרי הראש העשירי של ראוואנה?‬
‫אתה תעזוב אותי?‬
‫כמו אחי?‬
‫אחי!‬
‫תראה, סיימתי את הציור שלי. עכשיו תצייר את עצמך.‬
‫- איפה הכותרת? - כותרת...‬
‫בית הספר של מנזר פרוספרה תעודת ציונים‬
‫גן עדן.‬
‫- זו צריכה להיות הכותרת של הציור שלך. - אחי...‬
‫בבקשה, אל תלך.‬
‫הוא הכה אותו בכל יום.‬
‫מדי יומיים, הייתה צלקת טרייה על פניו.‬
‫אבל באותו הלילה, הוא ברח. הוא עזב את הבית.‬
‫הוא לא חזר.‬
‫אבי הרס את כל מה שהיה שלי, ממש מול עיניי.‬
‫גן עדן‬
‫אחיך לא נמצא איתך היום.‬
‫אבל הוא קרוב.‬
‫תזכור את זה תמיד.‬
‫תודה רבה, אחי. תודה רבה.‬
‫היי, מה זה, לעזאזל? אתה קודח מערה כאן?‬
‫הם פשוט מתחילים בכל זמן, בכל מקום.‬
‫כן, אחי? תגיד לי מי הבא בתור.‬
‫כולם בעיר הזאת אוהבים מציאות.‬
‫אתם מקבלים שני בדרנים בכרטיס אחד.‬
‫הראשון הוא אני והשני הוא כלב הנחייה שלי.‬
‫זה בירג'ו. תגיד שלום לכולם, בירג'ו.‬
‫מה קורה?‬
‫כשאנשים קוראים על הפיתום העיוור היחיד בהודו,‬
‫הם עומדים בתור לקנות כרטיס.‬
‫מה אני יכול לומר? זה הכסף שלכם, הזמן שלכם.‬
‫ואם כבר שילמתם על זה, כולי שלכם.‬
‫תאמץ כלב, תאמץ חתול.‬
‫אבל אל תאמץ פיתום.‬
‫הם לא באו הנה לראות אותך אלא אותי.‬
‫אדוני, הוא האהוב עליי עד כה. אני הולך ליהנות.‬
‫-אדוני, סלפי אחד, אדוני. -תגיד לי לאן להסתכל.‬
‫- צד שמאל, אדוני. - אדוני, צד ימין.‬
‫- אדוני, צד ימין. - תודה.‬
‫- תודה, תודה. תודה, אדוני. - תודה.‬
‫- תמונתי נראית טוב, נכון? - מגניב.‬
‫- היי, נירג'. אני יכול... - לא, אתה לא יכול.‬
‫סליחה?‬
‫סתם צחקתי. בבקשה, בוא.‬
‫לא, לא. בלי תמונות סלפי. תודה לך.‬
‫- אני ראהול. - היי. נירג'.‬
‫תקשיב, אהבתי את המופע שלך מאוד. היית מעולה.‬
‫- זה נחמד מאוד מצידך. תודה. - כן.‬
‫- אפשר להציע לך משקה? - משקה?‬
‫אני לא בטוח. מה השעה?‬
‫למשקה?‬
‫- אתה נשמע בחור כיפי. - כן. אתה תבוא?‬
‫- בירג'ו לא שותה. - לא, רק אתה ואני.‬
‫- בירג'ו, מיד אחזור. - בירג'ו יכול לנוח. להתראות, בירג'ו.‬
‫אחרי שחזרתי מלונדון, הקמתי מפעל משלי.‬
‫- פה ברטלאם. - בסדר.‬
‫דלהי היא הבית שלי, לכן אני בא הנה מדי פעם.‬
‫- אין כמו בבית, לא? - כן.‬
‫איפה אתה גר?‬
‫נולדתי בהריאנה.‬
‫תציג לו את ההצעה‬
‫- אבל כיום, אני גר בדלהי. - טוב, נירג', אם חושבים על זה...‬
‫למה שלא תבוא להופיע בוועידה השנתית של החברה שלי?‬
‫זה בשבוע הבא במפעל שלי.‬
‫זה יהיה חדש לצוות שלי. הם יאהבו את זה.‬
‫בבקשה, בוא. כלומר, כמובן, אם היומן שלך פנוי.‬
‫היומן שלי הוא של דוגמניות בבגדי ים.‬
‫- התגובות שקיבלת היום היו מדהימות. - תודה, זניה.‬
‫היי, מותק. תנחשי מה?‬
‫אנחנו נוסעים לרטלאם בשבוע הבא.‬
‫- לרטלאם? למה? - כן.‬
‫יש לנו מופע. זה ראהול.‬
‫הוא הציע לנו מופע. זאת הזדמנות נפלאה לבקר במקום.‬
‫שמעתי שהחטיף ראטלאמי סב שם טעים מאוד.‬
‫ניסע לשם. עשינו עסק.‬
‫כן? בסדר, אני יכול להביא לך בירה?‬
‫רטלאם‬
‫אדוני, מה נעשה עם זניה?‬
‫היא תיסע ברכבת ותכתוב על המסע שלנו ברשתות החברתיות.‬
‫מה נעשה בקשר אליה?‬
‫הועלה קובץ 32 מתוך 150 העברה הושלמה‬
‫הבחורה מהווה סיכון גדול, אחי.‬
‫בוא נלך לפארק. הכול בסדר.‬
‫גורים חמודים.‬
‫בסדר, שנלך עכשיו?‬
‫- באסו, מה עשית? - כן, נירג'? מה יש?‬
‫העיניים של בירג'ו לא זזות.‬
‫יש כפתור למעלה, פשוט תלחץ עליו.‬
‫אתה הקומיקאי או אני? אתה יודע שאני רק יכול לבדוק.‬
‫אדוני‬
‫כן, מצאתי את זה. כן, זה קורה.‬
‫תודה, נדבר אחר כך. להתראות.‬
‫היי, בירג'ו, אתה רואה עכשיו?‬
‫אני רואה הכול.‬
‫מה אתה אומר, ראהול? מה אתה חושב על זה?‬
‫זה הולך להיות מדהים, אחי.‬
‫- נכון? - כן.‬
‫ודרך אגב, קניתי כרטיסי רכבת לרטלאם.‬
‫בלי לשאול, אני מקווה שזה בסדר.‬
‫- כרטיסים זוגיים במחלקה הראשונה. - למה ברכבת?‬
‫זה הכי נוח, אתה יודע? אני תמיד נוסע ברכבת בעצמי.‬
‫שדה התעופה הקרוב ביותר לרטלאם נמצא במרחק 150 ק"מ משם.‬
‫אקנה כרטיס לאוטובוס אם לא תרצה לנסוע ברכבת.‬
‫אבל אז הבורות בכביש עלולים להטריד אותך. תגיד לי.‬
‫לא, לא. אם כך, עדיף ברכבת.‬
‫- כן? - כן, הרכבת עדיפה יותר.‬
‫לא נסעתי ברכבת לאחרונה.‬
‫תן לי לספר לזניה.‬
‫היא תתרגש מאוד. היא אוהבת רכבות.‬
‫כן, גם אני אוהב רכבות.‬
‫אדוני, שלחתי צוותי חיפוש לכל מקום.‬
‫למפעלים ישנים, לחורבות, לכל מקום שבו הם יכולים להסתתר.‬
‫בפעם האחרונה הוא הסתתר באולם קולנוע. הפעם הוא לא יהיה שם.‬
‫אל תתמקדו בחורבות, בתי קולנוע או מפעלים.‬
‫תרחיבו את החיפוש.‬
‫מאתור, יש רמזים בפירוט השיחות של אבהה ושירלי?‬
‫הרגשות של ראוואנה‬
‫לא, אבל אנחנו עוקבים אחרי השיחות שלהן. שיחות נכנסות ויוצאות.‬
‫אבל הוא לא יצר קשר עם אף אחת מהן בינתיים.‬
‫- לא? - לא, אדוני.‬
‫בסדר, תמשיכו לפקוח עיניים.‬
‫פריטפל סינג' בהרט קרישנן מורטי‬
‫אנגד פנדיט‬
‫הפרעה פסיכיאטרית נטשה גארוואל‬
‫את זוכרת, ד"ר אינדו, איך הילד מת בצרחות?‬
‫כי לא רצית להודות‬
‫שרופא אחר יכול לטפל בו טוב ממך.‬
‫אבינאש הכיר אותה. הוא עבד תחתיה במשך שנתיים.‬
‫תציל את אבי. ג'יי עדיין שולט בו.‬
‫ג'יי עדיין שולט בו.‬
‫ג'יי היה בבניין. אני בטוח.‬
‫לתחנת הרדיו. עכשיו.‬
‫עכשיו!‬
‫פגשתי את כביר. הפניתי אותו לכיוון אינדו ראו.‬
‫יופי. אגיד לך מתי לפגוש אותו ומה לומר לו.‬
‫אבל לפני זה, אבהה, את חייבת לעשות משהו.‬
‫תצרי קשר עם סורדפיש. הוא עזר לי במקרים רבים קודם.‬
‫הוא ייצור איתך קשר דרך חדר צ'אט סודי.‬
‫אבל לא לפני שתזיני את קוד השיחה.‬
‫חשוב מאוד, אבהה, שלא תשתמשי בכתובת האיי-פי שלך.‬
‫בטח גם המשטרה עוקבת אחריה.‬
‫הוא צריך לפרוץ את האיי-פי של ויקטור כדי ליירט את העברת הנתונים.‬
‫הוא צריך לוודא שהתמונות שוויקטור שולח‬
‫ימשיכו לעלות.‬
‫אחרת הוא ידע שפרצו אליו.‬
‫סורדפיש צריך ליירט את התמונה הסופית,‬
‫שהיא הפנים שלך,‬
‫ולהחליף אותה בתמונה אחרת.‬
‫אן דן דינו, סוף על הקטינו. סוף על הקטי קטו, אליק בליק בום.‬
‫זה הבחור שלי.‬
‫לחיים.‬
‫לחיים!‬
‫הפרחח הזה אמיתי או רק רוח רפאים?‬
‫אין רמזים למועדי הכניסה והיציאה שלו.‬
‫אני מקווה שלא טעינו. אולי הוא לא בא בכלל?‬
‫אדוני, ג'יי ברח מבית החולים לחולי נפש בשעת המוות של אינדו...‬
‫אדוני, משהו לא בסדר.‬
‫אני אביא את המכונית.‬
‫- פראקש! - אדוני?‬
‫- כן? - פראקש, אדוני. אני במלון סילבר אוריון.‬
‫גודו, שמטפלת בעסק של שירלי, מוסרת לה פרטים של לקוח.‬
‫בסדר, תשים עליה עין ותבדוק מי הלקוח.‬
‫בסדר, אדוני. אבדוק את זה מיד.‬
‫זה, זה. הנה זה, כן.‬
‫ברוך הבא. אני סלוני סינג. אוכל לעזור לך?‬
‫הבחור עם השיער הארוך שנתת לו את הכרטיס, הוא דיבר עם בחורה.‬
‫- לאיזה חדר היא הלכה? - אדוני...‬
‫- שאני אבדוק או שאת תגידי לי? - תן לי לבדוק, אדוני.‬
‫אדוני, לחדר 1402.‬
‫תבדקי ברישומים על שם מי החדר הזה הוזמן.‬
‫תבדקי, בבקשה.‬
‫חודש לפני כן‬
‫אדוני, החדר הזה הוזמן למר נירמל ג'אין.‬
‫תמונת זהות.‬
‫אדוני, זאת תמונת הזהות.‬
‫רישיון נהיגה של האיגוד משרד התחבורה, נירמל ג'אין‬
‫ויסקי סינגל מאלט.‬
‫עשית לי את היום, בוס.‬
‫אדוני, עשית את היום גם להם למעלה.‬
‫כל עוד האורחים נהנים מזמנם במיטה זוגית,‬
‫ניהנה מוויסקי סינגל מאלט.‬
‫לחיים.‬
‫אני רוצה לפגוש אותך, עכשיו.‬
‫אתה יודע, ג'יי,‬
‫המחשבה היחידה שלי‬
‫היא שלכל סיפור יש סוף.‬
‫בין אם הוא טוב או רע, הסוף בטוח.‬
‫מה הסוף שלנו?‬
‫מה הסיפור שלך?‬
‫לא סיפרת לי.‬
‫ההורים שלי מכרו אותי בכביש.‬
‫אני צוחקת.‬
‫הייתי צריכה לגדל את אחי ללא הוריי.‬
‫עשיתי מה שהכניס יותר כסף בפחות זמן.‬
‫זה הסיפור שלי.‬
‫אני לא יכולה לומר אם יש כאב, אבל אין חרטה.‬
‫אדוני, זיהינו את הלקוח. שמו נירמל ג'אין.‬
‫- תשלחי לי את תמונת הזהות שלו. - בסדר.‬
‫גברתי, מתי הוא יהיה פנוי?‬
‫מר קאול בפגישה. אני לא יודעת.‬
‫אלן.‬
‫איפה הוא?‬
‫הוא בצרות.‬
‫נשמע שממש כיף במכללה.‬
‫לפני 5 חודשים‬
‫אז מה? כמה בנות מחזרות אחריך?‬
‫ברצינות?‬
‫אני עדיין אוהב את ראהילה.‬
‫- בסדר, להתראות. - אלן.‬
‫אלן, שכחת את הטלפון שלך.‬
‫- הנה. מה זה? - תודה.‬
‫אני הולכת. להתראות בבוקר. אסיים עד שבע.‬
‫- להתראות. - ביי, תיהנה!‬
‫רק עוד חצי שעה. אל תבטל, בבקשה.‬
‫אני מכיר אותך היטב. חצי השעה שלך לא מסתיימת אף פעם.‬
‫תיהני. אתקשר אלייך.‬
‫עצור את המכונית. קדימה, תשתלט עליה.‬
‫עצור את המכונית!‬
‫תבדוק.‬
‫- היי, צאו החוצה. - החוצה.‬
‫- קדימה, תעמדו שם. - מה קרה, אדוני?‬
‫נאגש, תבדוק היטב.‬
‫- אדוני, מה קרה? - סאמיר, תבדוק בתא המטען.‬
‫- מאין אתם באים? - ממסיבה בצ'אטארפור.‬
‫- אתם חוגגים הרבה. - אפילו לא שתיתי.‬
‫- לא? - כן. אין כלום, אדוני.‬
‫תסתובב.‬
‫אין שום דבר. יש לי טיסה מחר.‬
‫אני אשלח אותך לטיסה הזאת.‬
‫אני אאחר. אין כלום. תאמין לי, אדוני.‬
‫מה זה?‬
‫ג'יי, מישהו הפליל אותו.‬
‫הוא היה כלוא.‬
‫ואני לא יכולה לעזור לו.‬
‫אבל אני אעזור.‬
‫ראינה‬
‫היי, מותק. מה שלומך?‬
‫הכול בסדר. מתי אתה חוזר?‬
‫יופי. אז נתראה בחווה?‬
‫אני מצפה לזה.‬
‫להתראות.‬
‫בסדר, מר קאול.‬
‫התמיכה שלך תעזור להרבה אנשים.‬
‫לילה טוב.‬
‫אדוני, הוא לא יפסיק.‬
‫עד שכל חמשת הקורבנות שלו ימותו, ג'יי לא יפסיק.‬
‫לאחר שצפינו בטלוויזיה במעגל סגור, זה ברור‬
‫שמותה של ד"ר אינדו ראו לא היה טבעי.‬
‫זה היה רצח מתוכנן מראש, בכוונה תחילה, בדם קר.‬
‫ואבינאש וג'יי הם אדם אחד.‬
‫כנראה אבינאש התקשר לקורבן‬
‫ועורר בה את רגש האגו.‬
‫והיתר בוצע על ידי ג'יי, כפי שרואים בבירור בסרטון הזה.‬
‫הוא פושע וחייבים לעצור אותו.‬
‫חייבים לעצור אותו.‬
‫אם היינו מדליפים את המידע הזה לתקשורת,‬
‫אינדו ראו הייתה בחיים וג'יי היה נתפס.‬
‫כביר, יצרת סביבה בריאה כל כך‬
‫שכולם מרגישים חופשיים להתהדר בתבונתם‬
‫לפני הממונים עליהם.‬
‫זה נוהג נכון.‬
‫זה מעורר חשיבה חופשית. יפה.‬
‫אפילו אני לא מצליח להבין דבר אחד.‬
‫למה המחלקה שלך מתעניינת בתיק הישן הזה עכשיו?‬
‫כביר, אתה צריך להציל את העיר הזאת מג'יי ואני צריך לנטרל את הפחד שלה ממנו.‬
‫אני גם רוצה את זה.‬
‫אבל השיטות שלנו שונות.‬
‫אני פועל על פי המצפון שלי ואתה על פי הרגשות שלך.‬
‫אף אחד מאיתנו לא טועה.‬
‫אדוני, נראה מי טועה‬
‫כשנמצא את גופתו של הקורבן הבא של אבינאש.‬
‫שיהיה ברור שלא נספר לתקשורת.‬
‫מותה של אינדו ראו נגרם מקוצב לב פגום.‬
‫ובעיני כולם, אבינאש עדיין בבית החולים לחולי נפש.‬
‫רק אנחנו והדיסק-און-קי הזה יודעים את האמת.‬
‫תסיר את כל הראיות החזותיות הקשורות לאמת הזאת.‬
‫כביר...‬
‫תישארו מאחור.‬
‫איש לא יעזוב את הבית שמח.‬
‫היי. אני ראהילה.‬
‫כביר.‬
‫בסדר.‬
‫האם למישהו מכם יש אסתמה?‬
‫- אדוני? - אסתמה?‬
‫- לא, אדוני. - אדוני...‬
‫אם הכנת עותק של זה, אז...‬
‫אעביר אותך למחלקת התנועה.‬
‫אם אין לך אסתמה.‬
‫כולם מייעצים לי להיות כמו אבא.‬
‫ניסיתי בכך שהתחלתי לעשן סיגריות. אני לא חושבת שזה עוזר.‬
‫מה לעשות? אולי אי אפשר לטפח שטניות.‬
‫את בטח מכירה אותו טוב יותר. מי אני שאומר משהו?‬
‫נפגעת מאוד, אחי. שאשיר?‬
‫עלולים לחטוף קנס על צעקות או מוזיקה חזקה במקום הזה.‬
‫אתה יודע מי אבי?‬
‫בואו.‬
‫אני זז. יש לי התחייבויות.‬
‫תקשיב!‬
‫אתה תמיד עושה הכול בלהט כזה?‬
‫אני חייב. חובתי להציל חיים.‬
‫אבהה. אני שמח כל כך שלא אמרת כלום לסיאה.‬
‫אם אי פעם תדברי עם אבינאש או ג'יי,‬
‫תנסי, בבקשה, לשכנע אותו לדבר איתי פעם אחת.‬
‫- ד"ר סגל, אחזור אליך מיד. - אין בעיה.‬
‫תודה שהסכמת להיפגש בהתראה כה קצרה. כבר מאוחר.‬
‫לא, זה בסדר. זה בסדר.‬
‫- תרצה קפה? - לא.‬
‫זה קצת דחוף. אומר לך מהר.‬
‫- בוא, גופי! - אבהה, אני...‬
‫- היא לא יודעת על אבינאש. - אל תדאגי.‬
‫היי, מותק.‬
‫- היי, סיאה. - היי, דוד.‬
‫- מה שלומך? - אני בסדר.‬
‫מי זה?‬
‫- גופי. - אני יכול לומר לו שלום?‬
‫היי, גופי.‬
‫גבהת כל כך. היא גבוהה כל כך עכשיו.‬
‫- את רוצה משהו? אכלת? - לא, אני בסדר.‬
‫תיכנסו שניכם. אני אשאר בחוץ עוד קצת, בסדר?‬
‫- כן. בוא, גופי. להתראות, דוד. - להתראות.‬
‫- אל תשחקי עם גופי. - טוב.‬
‫- לכי לישון. אני אבדוק. - בסדר. לילה טוב.‬
‫תשיג את כל המידע.‬
‫כמה זמן זה ייקח? בסדר.‬
‫- הם גדלים כל כך מהר. - כן.‬
‫אבהה, המידע שאחלוק איתך מסווג ביותר.‬
‫אני חושב שצדקת.‬
‫ד"ר אינדו נרצחה. ג'יי עשה את זה.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫פריטפל, שגרם לטראומה לאבינאש בשנת 1986.‬
‫הקורבן הבא, נטשה. שנת 1993.‬
‫אנגד, בשנת 2001. ד"ר אינדו בשנת 2008.‬
‫הוא הורג את קורבנותיו לפי הסדר‬
‫שבו הם נפגשו איתו וגרמו לו לטראומה.‬
‫זה דפוס קבוע. מורטי היה היוצא מן הכלל.‬
‫הוא הרג אותו קודם‬
‫כי הוא שמע ממנו את הפילוסופיה של ראוואנה.‬
‫אני יכול לומר את זה בוודאות.‬
‫הקורבן הבא שלו הוא מישהו שהוא פגש אחרי 2008.‬
‫- אני מבינה, אבל אני... - מתי הייתה הפעם הראשונה שפגשת את אבינאש?‬
‫בשנת 2009, כשהייתי מתמחה.‬
‫לאחר שפגשת את אבינאש, פגשת מישהו או...‬
‫היה שם מישהו שאולי גרם לו לטראומה‬
‫או למתח נפשי?‬
‫אני לא זוכרת את מי פגשתי אתמול אפילו.‬
‫קורים כל כך הרבה דברים.‬
‫- לפני 12 שנה... - צריך לבדוק את זה היטב.‬
‫צריך לבדוק היטב.‬
‫כדי להציל את שניהם, את הקורבן הבא שלו...‬
‫ואת אבינאש.‬
‫אם תיזכרי במשהו, תתקשרי אליי.‬
‫כמובן.‬
‫- שניסע? - מצאתי את הלקוח של שירלי.‬
‫הוא מנהל חנות אספקה קטנה בטילאק נאגר.‬
‫אדוני, אני חושב שהוא לא יכול להרשות לעצמו מלון חמישה כוכבים לשירלי.‬
‫תקליק על זה, אחי.‬
‫- תראה את זה. - החשבון שלך, אדוני.‬
‫תראה.‬
‫וואו!‬
‫נהדר.‬
‫- עשית לי את היום. - איפה הארנק שלי?‬
‫- מר נירמל. - כן?‬
‫אחזור בעוד רגע. הארנק שלי...‬
‫אביא את הארנק שלי.‬
‫- מנהל, תגיד לי דבר אחד. - כן?‬
‫הבחור הזה שילם במזומן או בכרטיס אשראי?‬
‫במזומן.‬
‫הלו? בסדר.‬
‫המספר שאליו חייגתם אינו זמין כעת.‬
‫לעזאזל!‬
‫מצטער!‬
‫שלום?‬
‫שלום. צא החוצה.‬
‫אדוני, בבקשה, תנסה להבין. זה מנוגד לכללים.‬
‫- אמרתי לך לפתוח. - אדוני...‬
‫- היי, מה פתאום אתם נכנסים? - היינו...‬
‫- מה פתאום אתם נכנסים? - רק תעני.‬
‫- איך נתת להם להיכנס? - רק רגע.‬
‫- שמעתם על פרטיות? - מי היה כאן?‬
‫מה זה עניינך?‬
‫- יש מישהו. - איך יכולת?‬
‫- אל תשאלי אותי שאלות. - איזו מין פרטיות יש כאן?‬
‫אדוני, אני מסתכל איפה הוא יעצור.‬
‫קומה רביעית.‬
‫שלישית. אני חושב שהוא יעצור בקומת הקרקע.‬
‫שנייה...‬
‫ראשונה. אדוני, קומת קרקע.‬
‫לא! המעלית יורדת למרתף.‬
‫מרתף ראשון. לא, אדוני, מרתף שני.‬
‫המעלית נעצרה, אדוני. אני בא.‬
‫לעזאזל!‬
‫בן הזונה הזה ברח, אדוני.‬
‫זה לא היה נהדר, אדוני? זה היה כיף.‬
‫הטלפון.‬
‫מה?‬
‫תעקוב אחרי הטלפון שלי.‬
‫- מה זאת אומרת? - תעקוב אחרי הטלפון.‬
‫תרגום כתוביות: בתיה מולכו‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬