HOTEL ȘI SPA IMPERIAL
MUMBAI CU 12 LUNI ÎNAINTE
Cine naiba e?
Domnul Kabir?
- Alo. - Vardhe.
Cum adică „Vardhe”?
Hotelul Imperial. Vino aici cu ajutoare. Grăbește-te!
Mandar Vardhe? Vin, domnule. Ajung în 20 de minute.
Vă rog să mă așteptați, nu intrați.
Numărul pe care l-ați apelat este ocupat.
La naiba!
Hei, dă-i drumul!
Dă-i drumul fetei.
Stai liniștită, poliția.
- Dacă tragi tu, trag și eu. - Dă-mi drumul, te rog.
- Tu, deschide ușa! - Dă-i drumul.
- Nu te apropia! - Dă-i drumul.
- E deschisă. - Stai acolo.
- Nu te apropia! - Dă-mi drumul.
Ascultă, Kabir... Nu mă enerva, că o omor.
- Dă-i drumul! - O omor!
- Dă-i drumul! - Nu te apropia.
Dă-mi drumul.
Nu te apropia.
Vardhe, dă-i drumul.
O să las jos arma.
Cinci minute.
Îți dau un avans de cinci minute.
Dă-i drumul și fugi.
Vardhe, înțelege!
Rămâi la extorsiune.
Nu-ți păta mâinile cu sângele acestei fete.
Lasă jos arma.
Ai cinci minute.
Haide, fii deștept.
Nenorocitule!
MAI PRESUS DE ORICE
Dle, ăsta e rezultat autopsiei lui Pritpal, pe care l-ați cerut.
Și...
Au spus că testul ADN de pe pixul lui Pritpal va dura două săptămâni.
- Rezolvă. - O să încerc cât mai repede, dle.
Domnule, vă las asta aici.
Ce căutați, dle? Vă pot ajuta?
Am făcut o listă cu apropiații lui Pritpal.
Scuze, am uitat s-o pun în dosar.
Fixează o întâlnire cu cei de la TV.
Am făcut eu asta deja, dle. Întâlnirea e la 14.30.
Și, înainte de asta...
Întâlnirea cu soția și fiul lui Pritpal, nu?
- E la ora 12.00. - Bine, perfect.
Mulțumesc, domnule.
Dle, cine a făcut asta a planificat-o foarte meticulos.
Era obsedat de curățenia din jurul lui.
Și cineva a încercat să profite de asta.
Tipul i-a spus tatălui meu că e un superior al meu din Bangalore.
Care evident e o minciună.
- L-a mai văzut cineva? - Nu. Mama era la templu.
Dar, când vorbeam cu tata, a zis că un polițist a trecut pe la noi.
Pentru verificarea pașapoartelor.
Poate l-a văzut el pe tip.
Într-o zi, era o grămadă de gunoi în curte.
În altă zi, erau porumbei în mașină.
Părea că cineva vrea să-l enerveze intenționat.
Eram prieten cu Pritpal de 20 de ani.
Dle, nu l-am mai văzut așa de furios.
Totul din cauza acelei persoane. Oare ce voia de la el?
Ai grijă de mama ta.
- Vă ținem la curent. - Mulțumesc.
- Prakash... - Dle, am verificat totul.
Nu sunt camere pe aici.
Dle, în principiu, la toate e-mailurile și clipurile primite,
treaba mea e să verific dacă sunt material de știri.
Majoritatea sunt clipuri aleatorii.
Un vânzător bătut, o muscă într-o sticlă de Cola. Rahaturi d-astea.
Dar clipul ăla era atât de senzațional încât conducerea a decis să-l difuzeze.
Da.
Mulți ani trăiască
Există o legătură.
Între el și cei doi sau între Pritpal și Natasha.
Trebuie să fie o legătură.
Dacă nu, de ce ar face asta?
Abha, uită-te la ambele clipuri.
Nu e nimic în ele. Niciun indiciu.
Nu ne-a contactat timp de nouă luni.
Ne-a distrus emoțional.
Și apoi face această mutare!
Poate asta a urmărit.
Ne-am dat seama cum e fără Siya.
Iar acum suntem împinși la limită.
Și facem orice ne spune.
Orice părinte ar face asta pentru copilul lui.
Adică... Ce zici de Gayatri? De ce nu părinții ei?
Gayatri... Nu e vorba de Gayatri.
Dar ce-i asta?
Furie, poftă... nu înțeleg.
De ce se joacă cu mintea noastră?
Ce-ai spus?
Nu înțeleg jocul ăsta ciudat cu mintea noastră.
Eu sunt psihiatru...
Și cine se pricepe la jocurile minții mai bine ca un psihiatru?
Avi...
Crezi că e
unul dintre pacienții tăi?
Poate un criminal pe care l-ai trimis la pușcărie.
Poate că se răzbună pe noi.
Îți amintești de cineva care șchiopăta?
Viața e bancul ăla în care poanta vine pe neașteptate.
Iată-mă pe mine, o dependentă de droguri în recuperare, în sfârșit cu o slujbă.
Și nu oriunde, ci la un studio de animație canadian.
NARCOTICII ANONIMI
Apoi, am fost chemată la interviu și m-am dus la Mumbai.
Și am crezut că lucrurile merg în sfârșit bine,
dar accidentul mi-a pus planurile pe plan secundar, dar și pe mine.
Dacă ăsta mi-era destinul, în ciuda a doi ani de abstinență,
atunci ce rost avea totul?
E și un cântec, nu?
„De ce să mori treptat când o poți face deodată?”
M-am gândit: „La naiba. Să terminăm cu totul.”
Dar apoi, am avut o epifanie
și mi-am dat seama că durerea e inevitabilă, dar nefericirea e opțională.
Pot ori să-mi plâng de milă și să fac pe victima toată viața,
ori să-mi accept situația, să lupt contrar așteptărilor și să supraviețuiesc.
Victimă, supraviețuitor.
O alegere ușoară, nu?
Mulțumesc.
Dle inspector Kabir Sawant.
Hei!
Bună. Încă mai ai cicatricea?
Îți vine bine.
Deci, ce-i cu tine la Delhi?
Cu slujba.
Înainte să întrebi...
Adică, știu că tu nu ai să întrebi, așa că-ți zic eu
sau venirea ta aici e o pierdere de timp.
Sunt în regulă.
Ascultă. Oamenii pot spune ce vor.
Dar eu știu.
Dacă nu făceai ce ai făcut în ziua aia, nu aș fi supraviețuit.
Da, dar...
- Nu a fost vina ta. - Nu, a fost.
Erau două etaje.
- Ascultă... - Cam 10-12 metri.
- Și am crezut... - E în regulă.
- ... că poate te vei lovi doar la mâini.
Sau la picioare.
- Da, e în regulă. - Dar m-am înșelat.
M-am înșelat.
- Îmi pare rău. - De fapt, datorită lui Max,
lumea mă ia mai în serios.
Altfel, cine mi-ar fi ascultat pălăvrăgeala două ore?
De fapt, ia dă-mi numărul de telefon.
Te rog.
Știi, dacă am pe apelare rapidă numărul unui polițist,
imaginează-ți câți oameni aș putea impresiona.
Și poate aș reuși chiar să fac niște chestii cu ajutorul tău.
- Mulțumesc. - Dnă, plecăm?
Da. Haide.
Ai grijă de tine.
Toate bune, da?
Totul e în regulă. Ce faceți?
Bine. Cred că a fost o sesiune bună.
Asta e lista cu apelurile lui Pritpal.
Toate numerele par în regulă, în afară de ăsta.
Ăsta este ultimul apel, cu o oră înainte să moară.
E din Allahabad.
Am verificat numele și adresele. Sunt false.
Domnule...
Dle, lăsați-vă mintea să se odihnească puțin și puneți stomacul la treabă.
- Ce vrei să spui? - Să mâncăm.
E ora 15.00 deja.
- Aveți bhajia aici? - Bhujia?
- Da, bhajia. - Ce-i aia?
Nu știi ce e bhajia?
Cartofi și ceapă date prin aluat
și prăjite în ulei.
- Prăjeli? - Da.
- Ai nimerit. - Păi de ce nu spui așa?
Bhujia sunt vândute la pachet aici.
Nu bhujia. Bhujia...
Polițistul care a făcut verificarea pașapoartelor va sosi în curând.
Avtar Singh, nu? E un prieten bun.
Îl chemăm la restaurant.
Putem mânca și munci de acolo.
- Omorâm doi iepuri. Nu? - Să mergem.
- Haide. - Să mergem.
- Haide. - Hai.
RESTAURANTUL LUI VEERE
- Vă rog, mai luați. - Ajunge.
- Domnule!
Dle, să mai comandăm niște linte.
Credeți-mă, o să vă placă.
Restaurantul fratelui.
Supa de linte a mamei.
Curry-ul de oaie al mătușii.
Vinetele unchiului.
De ce să implici toată familia în masa ta?
Aici e Delhi, domnule.
Nu înveți niciodată, JP.
Maică-ta o să-ți dea bătaie și ceva pentru stomac.
Domnul e aici.
- Să trăiți, dle. - Salut. Ia loc.
Uită-te aici. Ăsta e Pritpal Singh Bharaj.
Ai fost la el acasă ca să-i verifici pașaportul, nu?
Verifică, te rog. 5 octombrie.
Cinci octombrie... Pritpal Singh. L-am găsit.
Și aici, uitați și semnătura.
Mai era un bărbat în acea zi. Îți amintești ceva despre el?
Dle, fac câteva verificări în fiecare zi.
După un anumit timp, toată lumea arată la fel pentru mine.
Nu te mai preocupa de stomacul meu
și începe să iei ceva pentru memorie.
Gândește-te mai bine.
Poate-ți amintești ceva important, ceva ce ai văzut acolo.
- Acum îmi amintesc! - Ce?
Mai era un bărbat în casă...
Spuneau ceva despre fiul lui care era în Hyderabad.
- I-am spus și eu ceva despre fiul meu. - Îți amintești fața lui?
Orice?
Sincer să fiu,
nu-mi amintesc nimic acum.
Aveți vreo fotografie?
Dacă am avea o fotografie, nu te-am chema pe tine. Ne crezi proști?
Pleacă.
- Vorbim mai târziu. Haide. - Bine, domnule.
Mulțumesc, domnule.
- Ce fel de om... - Să comand și niște desert, dle?
Domnule...
- Dle, plătesc nota și vin. - Voi rămâneți.
- Plec și eu. - Bine, vin și eu.
- Nota. - Mă ocup eu de ea.
Bine.
Da?
Două platouri de curry cu brânză.
Două de curry cu năut.
Și opt chifle.
Face 640 de rupii.
Frate, îmi aduce cineva niște pâine?
Chandan, vezi ce vrea la masa opt.
- Așteaptă de ceva vreme. - Da, dnă. Verific.
În fața ochilor mei, aproape de inima mea
Cineva e acolo mereu
Și acea persoană ești tu
- Ce? - Aashiqui! Filme Sahu.
Kolhapur.
Anul 1990, eșarfa șofran.
Prakash!
Nu ți-am zis că-mi las mustață?
Arată bine. Ca a lui Nagarjuna.
Nagarjuna.
Nu intraseși în poliție?
Inspector-adjunct, Divizia Crime.
- Frumos. - Dar tu ce faci aici?
E localul meu.
- Al tău? - Da.
- E localul tău? - Da.
E o poveste lungă.
Cum a fost mâncarea?
- Fantastică. - Serios?
- Exact ca acasă. - Pe bune?
Știi biroul Diviziei Crime de vizavi?
- Da, cel cu... - Da. Acolo lucrez eu.
Bine.
- Ne vedem mai târziu. - Sigur.
- NV. - Poftim?
Ne vedem.
Ce mai aștepți? Haide.
- Haide. - Ce?
Nagarjuna...
Doamne...
La naiba.
Du-te la culcare, puișorul meu
Du-te la culcare
Dormi pe patul roșu
Și o să-ți aducem multe jucării roșii
Camerele de supraveghere. Arată-mi filmările.
Parcarea, locul unde e mașina mea.
Zona D, nivelul inferior.
Aici e. Arată-mi aici de la început.
- Ce s-a întâmplat, dnă? - Derulează înapoi.
Arată-mi. A fost cineva...
Oprește!
De unde a apărut el?
Arată-mi totul.
Dă-i drumul.
Dă înapoi.
E vreun unghi din care fața lui e vizibilă?
Astea sunt singurele camere din zona D, dnă.
Răspunde. Te rog, răspunde.
Avi...
Avi, a fost aici. Omul ăla a fost aici.
- Unde? - În parcarea hotelului.
L-am văzut, Avi. Pe camere.
Deci, i-ai văzut fața?
Nu, nu i-am văzut fața. Doar spatele.
Are cheile de la mașina mea, Avi.
Mi-a lăsat ceva în mașină.
Ce anume?
Niște stilouri de insulină și un reportofon.
Stai acolo. Vin acum.
Avi, te rog, vino repede. O roată e dezumflată.
- Da, vin. - Sunt în hol.
Vino repede.
- Stai... - Ce e?
- Ce naiba... - Ce s-a întâmplat?
Avi, ce s-a întâmplat?
Avi, spune ceva!
Spune-mi ce e!
Nimic, Abha. Stai puțin.
Spune-mi ce se întâmplă. Sunt atât de speriată!
Avi, vorbește cu mine. Ce se întâmplă?
Avi, ești acolo?
Ești acolo, Avi? Spune-mi ce se întâmplă!
Avi, ce se întâmplă?
Alo. Alo, Avi!
- Abha, a fost aici. - Ce?
Dumnezeule!
Avi, nu face nimic. Doar cheamă poliția.
Chem eu poliția, bine?
Stai... Așteaptă.
Du-te la culcare, puișorul meu
Du-te la culcare...
Roșu...
Ce înseamnă toate astea?
Ce încearcă să spună?
Crezi că...
Nu.
E doar un mesaj.
Încearcă să ne sperie și să ne spună că timpul se scurge.
Adică, ce ar trebui să fac?
Lasă pofta trupească!
Să te aștepți la atracție de la o femeie...
Adică, nici nu-i plac bărbații!
Dar îi plac femeile.
Nu.
Abha, nici măcar să nu te gândești.
Avi, spune-mi ce știi despre ea.
Am spus „nu”. Nu!
Nu.
Spune-mi ce știi despre ea.
Dle, după discuțiile cu familia lui Pritpal,
am aflat două lucruri.
Unu, nu-și pierdea cumpătul.
Doi, era germofob.
Era alergic la orice fel de mizerie.
Și oricine l-a omorât
i-a folosit slăbiciunea ca să declanșeze această emoție.
L-a hărțuit atât de mult, încât s-a dus la poliție.
Dar asta e ciudat, Kabir.
Dacă voia să-l omoare, sunt multe căi mai directe de-a o face.
- De ce atâta hărțuire? - Exact.
Ideea mea, dle, e că ucigașul încearcă să se joace cu mintea victimei.
Hârțuind-o, deranjând-o, telefonându-i.
Iată lista cu apeluri a lui Pritpal.
Sunt unele apeluri din lista lui Pritpal Singh
de la un număr necunoscut, care este urmărit.
Dle, uitați-vă la localizare.
Nu e departe de groapa de gunoi.
Dacă cineva știe ceva despre Pritpal,
atunci e lesne de înțeles
că nu s-ar duce niciodată acolo nici în ruptul capului.
Deci, cred că ucigașul a provocat victima.
Cineva tot încerca să-l ațâțe în ultimele zile.
Să-l hărțuiască.
Dar în asemenea măsură?
Dacă vă uitați la viața lui Pritpal, e simplă.
Nu are dușmani, nu se ceartă cu nimeni pe proprietăți.
Nimic.
Bani, femei sau proprietăți, cele trei motive clasice pentru crimă.
Niciunul dintre ele nu era prezent în viața liniștită a lui Pritpal.
Moartea ieșită din comun a unui om normal.
De ce i-ar face cineva asta unui om?
Să-i filmeze moartea și s-o arate pe un post național.
Exact.
Ce câștigă ucigașul din asta?
Un mesaj pe care vrea să-l transmită tuturor oamenilor.
Probabil.
Încă încercăm să aflăm
ce mesaj vrea să transmită prin difuzarea acestui clip.
Dar vă asigur că zilele-i sunt numărate.
El a început acest joc, dar noi îl vom termina.
Și în ce privește presa, vă rog să...
- Trebuie să recunosc că vorbește bine. - ... fiți alături de noi.
Încercați să înțelegeți situația
- ... și natura delicată a cazului. - Dna Zeba.
Să nu-și dea seama că e o înscenare când te întâlnești cu ea.
Trebuie să fii cât mai naturală.
Dle Rohira, v-am spus că termin munca la 22.00.
Trimiteți mașina.
Dle Rohira, v-am spus
că termin munca la 22.00. Trimiteți mașina.
Unde e?
La 23.00?
Și ce fac încă o oră?
Dacă voiam să iau taxiul aș mai fi făcut rezervare?
Natasha este o femeie independentă puternică.
Poate avem cum să folosim asta.
Nu se face asta, dle Rohira.
Sunt nouă în zonă și sunt singură.
Unde să mă duc la ora asta?
Știți ceva? Nu veți înțelege.
Lăsați-o baltă.
Mă descurc eu.
Scuzați-mă.
Aveți probleme?
Deci, eu aici stau.
La Oakwood. E în drumul meu, deci e în regulă.
Minunat.
Natasha, nu?
Scuze, eu sunt...
Nu sunt paranoică sau ceva de genul ăsta...
Dar o prietenă a avut o experiență neplăcută cu un taximetrist în zona asta.
- Așa că... - Da. Am înțeles.
E foarte trist
când auzi ceva rău despre orașul ăsta frumos.
Crede-mă, Delhi și locuitorii săi nu sunt atât de răi.
Încă mai există niște oameni buni și de treabă.
Evident, nu vorbesc despre mine.
Las-o pe ea să controleze conversația.
Așa, n-o să suspecteze nimic.
Aarthi Rao.
- Adică, din sudul Indiei? - Da.
Din Bangalore.
Sunt blogger culinar.
De fapt, scriu pentru o revistă culinară
despre mâncarea de la est la nord.
De aceea sunt la Delhi.
Sună interesant.
Și ce alte locuri ai mai vizitat în Delhi?
Prietena lui Natasha e fotograf și călătorește cu munca.
Și mi-am dat seama din profilul Natashei că și ei îi place fotografia.
Deci, poate duci discuția spre fotografie, dar nu direct.
Strada Pandara, am fost acolo azi-noapte.
Dar pozele nu sunt foarte bune. Scuze.
- Cine le-a făcut? - Eu.
De fapt, fotograful revistei a avut o urgență în familie.
Așa că a trebuit să se ducă la Bangalore. Deci...
- Fac eu pozele acum... - Dar ai nevoie de cineva priceput.
Știu, dar având în vedere ce greu e să găsești o mașină aici,
cum o să găsesc un fotograf?
Chiar nu-ți place Delhi.
De fapt, am o prietenă.
E foarte bună. Trebuie să-ți arăt pozele.
Uită-te la ce face.
Nu, e plecată din oraș.
- Stai puțin. - Asta e o poză foarte frumoasă.
Cine a făcut-o?
Pe asta? Eu.
Frumos.
Astea sunt foarte bune!
Serios?
De ce nu...
Nici vorbă. Nu am experiență cu asta.
Trebuie să începi de undeva.
Mersi, dar nu.
Știi...
Viața înseamnă să te descoperi.
Nu știi ce te așteaptă în viitor.
Bun, atunci.
- Mersi că m-ai adus. - Cu plăcere.
- Mă bucur că te-am cunoscut. - Și eu.
Așadar, îmi găsești pe cineva, te rog?
Doar pentru două zile. Am nevoie de cineva urgent.
Sigur. O să întreb.
- Bine. - Bine.
Dar, știi, ar trebui să te gândești serios să te apuci de asta.
Pentru că ești foarte bună.
Bine, să încercăm atunci.
- Da? - Da.
Vrei să ne vedem mâine?
Pot să-ți arăt celălalt set de fotografii.
Oricât de bine ar merge planul, ține minte să nu fii prea nerăbdătoare.
Nu trebuie să-și dea seama că tu ai condus-o la asta.
Mâine nu prea cred că am timp.
E bine poimâine?
Bine, poimâine.
- Sună-mă. - Sigur.
- Pa. - Pa.
Hei! Sigur, o să te sun.
O să găsesc numărul lui Aarthi Rao din Bangalore pe Internet, nu?
Scuze.
- Ți-l dau imediat. - Hai, spune-l.
Te sun eu, apoi vei putea să-l salvezi.
- Da. - 8-1-7...
8-4-8-6-2-3.
Bine. Ne vedem, atunci.
- Pa. - Pa.
Exact cum am plănuit...
Avi, te rog, lasă-mă o clipă.
- Siya, adu-mi prosopul, te rog. - Bine, vin acum.
Am reușit să sparg peretele, dar pare dificil de trecut pe aici.
Abha, eu mă duc la clinică.
Abha...
Scuze.
- La clinică? - Da.
Nu mai e nimeni acolo acum, pot să mă uit în liniște prin dosare.
Poate aflăm dacă e un fost pacient sau un criminal.
Dacă afli ceva...
Da, te sun.
EVALUARE PSIHIATRICĂ
Tulburare bipolară de tip 1.
Nu a mai venit după ce a avut un accident de motocicletă
în care și-a rupt piciorul.
Predispus la agresivitate
Scuzați-mă, dl Bindar mai e?
Este la Ramlila Maidan.
Avem o tarabă și acolo. Îl găsiți pe acolo.
Ți-e frică să trăiești?
O să-ți smulg limba.
O să te omor.
Pentru niște poze extraordinare,
veniți la vechiul studio și încercați Taneja Color Centre.
În această seară, vom reconstitui uciderea lui Ravan
și vă vom arăta arderea imaginii sale.
Veți primi o ramă gratis pentru fiecare poză făcută
și veți primi un cadou și pentru developarea unui film color.
Taneja Color Centre, la târgul Nauchandi,
iar adresa noastră din oraș este vizavi de Colegiul RK...
Toată lumea e binevenită la piesa noastră.
Ravan, demonul cu zece capete.
Cel atotputernic!
Ravan, deși avea toate calitățile pozitive,
avea și un viciu.
Iar acesta era mândria lui, care a devenit motivul căderii sale.
Când aroganța lui Ravan a luat o formă copleșitoare,
cele zece capete ale lui s-au transformat în zece vicii.
Fiecare cap simbolizează un viciu.
Cei care întrețin focul furiei în ei
ajung să fie distruși de el.
Cei care întrețin focul furiei în ei
ajung să fie distruși de el.
O emoție care-ți întinează sufletul... Pofta trupească.
Trădare și înșelăciune.
Cel care-i înșală pe alții nu poate prospera.
Cel care trăiește în teamă
va fi mereu slab de înger.
Cei care întrețin focul furiei în ei
ajung să fie distruși de el.
O emoție care-ți întinează sufletul... Pofta trupească.
Trebuie să-l faceți să se înfurie
și apoi să-l omorâți.
Dar ce-i asta? Furie, poftă... De ce se joacă cu mintea noastră?
Cruzimea lui, dorința de răzbunare, dragostea lui pentru război și orgoliul
au ajuns motivele căderii sale.
Să vedem cum Ram l-a ucis pe Ravan
și cum binele a învins răul.
- Glorie... - Domnului Ram.
Slăvit fie Domnul Ram!
Ia-ți arcul și ucide-l pe Ravan.
Slăvit fie Domnul Ram!
Subtitrarea: Andrei Neagu
Redactor Robert Ciubotaru